ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10 березня 2023 року Справа № 903/942/22

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., за участю секретаря судового засідання Грачука В.С., розглянувши в порядку загального позовного провадження справу № 903/942/22

за позовом Приватного підприємства Фермерське господарство Західний Буг, м. Володимир, Волинської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю Волинь-зерно-продукт, с. Рованці, Луцького району, Волинської області

про стягнення 7636398,19 грн.,

за участю представників:

від позивача: Кушнірук А.В. адвокат (ордер серії АС №1050116 від 08.12.2022),

від відповідача: Давидюк М.В. адвокат (дов. №202 від 29.12.2022),

в с т а н о в и в:

09.12.2022 на адресу Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява б/н від 09.12.2022 Приватного підприємства Фермерське господарство Західний Буг до Товариства з обмеженою відповідальністю Волинь-зерно-продукт, в якій позивач просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Вілія-продукт 7636398,19 грн., з них 7292291,70 грн. заборгованості за переданий на підставі договору купівлі-продажу №3108/990862 від 31.08.2022 товар, 53460,66 грн. процентів річних, 290645,83 грн. збитків, завданих інфляцією.

Ухвалою суду від 12.12.2022 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 04.01.2023, позивачу до 02.01.2023 уточнити позовні вимоги в частині стягнення 7636398,19 грн. заборгованості із Товариства з обмеженою відповідальністю Вілія-продукт; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст.165 ГПК України до 02.01.2023.

04.01.2023 представник відповідача у судове засідання не з`явився, відповідач відзиву на позов не подав.

Ухвалу суду від 12.12.2022 про відкриття провадження у справі було надіслано відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, вказаною позивачем у позовній заяві: 45606, Волинська область, Луцький район, с. Рованці, вул. Промислова, 5А.

Проте, ухвала суду від 12.12.2022, надіслана відповідачу за вказаною адресою, повернулась. Згідно з довідкою ПАТ Укрпошта, що прикріплена до конверта, причини повернення не зазначено.

Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцем реєстрації відповідача є: 45606, Волинська область, Луцький район, с. Рованці, вул. Промислова, 5А.

Ухвалою суду від 04.01.2023 було відкладено підготовче засідання на 26.01.2023; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов до 24.01.2023.

06.01.2023 від представника позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій представник позивача зазначає, що в прохальній частині позовної заяви була допущена механічна помилка, а саме: замість Товариства з обмеженою відповідальністю Волинь-зерно-продукт зазначено Товариство з обмеженою відповідальністю Вілія-продукт.

16.01.2023 через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 16.01.2023, в якому представник відповідача визнає позовні вимоги в частині наявності заборгованості в розмірі 7292291,70 грн., 53460,66 грн. процентів річних, 290645,83 грн. збитків, завданих інфляцією.

Разом з цим, відповідач не погоджується з розміром заявлених до відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 60000 грн., оскільки таку суму вважає надмірною з огляду на незначну складність справи, невеликий обсяг доказів та той факт, що заборгованість визнається відповідачем; просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 5000 грн.

26.01.2023 через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання.

В судовому засіданні 26.01.2023 було оголошено перерву до 15.02.2023.

15.02.2023 від представника позивача надійшло клопотання від 15.02.2023, в якому представник позивача просить приєднати до матеріалів справи докази витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката; судові витрати позивача в розмірі 56000 грн. покласти на відповідача.

15.02.2023 в судовому зсіданні представники сторін звернулись з клопотанням про продовження строку підготовчого провадження.

15.02.2023 в судовому засіданні оголошено перерву до 08.03.2023 для ознайомлення з клопотанням представника позивача про приєднання до матеріалів справи доказів судових витрат від 15.02.2023.

Ухвалою суду від 15.02.2023 було продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів - до 12.03.2023 включно.

02.03.2023 від відповідача надійшло клопотання б/н та дати, в якому відповідач просить приєднати до матеріалів справи копію заяви ПП Фермерське господарство Західний Буг про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 22.02.2023; відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 416628,77 грн.

08.03.2023 представник позивача подав заяву від 08.03.2023, у якій у зв`язку із здійсненням зарахування зустрічних однорідних вимог проведених просить закрити провадження у справі в частині вимог до відповідача на суму основного боргу в розмірі 416628,77 грн.; стягнути з ТзОВ Волинь-зерно-продукт 7219769,42 грн.; стягнути з ТзОВ Волинь-зерно-продукт понесені судові витрати з урахуванням обставин справи.

В судовому засіданні 08.03.2023 було оголошено перерву до 10.03.2023.

10.03.2023 представник позивача подав заяву про повернення судового збору у разі закриття провадження у справі в частині пред`явлених позовних вимог.

Згідно з ч.ч. 1,2,4,5 ст. 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Оскільки визнання позову відповідачем не суперечить вимогам законодавства, не порушує прав та інтересів інших осіб, заявлено повноважною особою, визнання позову відповідачем суд прийняв.

Враховуючи визнання позову відповідачем, дослідивши письмові докази по справі, суд на підставі ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження ухвалив рішення про задоволення позову частково з огляду на наступне.

31.08.2022 між Приватним підприємством Фермерське господарство Західний Буг як продавцем і Товариством з обмеженою відповідальністю Волинь-зерно-продукт як покупцем було укладено договір купівлі-продажу № 3108/990862.

Згідно із п.п. 1.1.-1.3. договору продавець в порядку та на умовах даного договору зобов`язується продати у власність покупця зернові та олійні культури врожаю 2022 року (надалі товар). Покупець зобов`язується прийняти цей товар та своєчасно оплатити його в порядку та на умовах, передбачених даним договором. Кількість товару, ціна, інші умови продажу (переходу права власності на товар) товару обумовлюється сторонами в договорі, накладних та/або специфікаціях на кожну конкретну партію товару (додатках до даного договору), які є невід`ємними частинами цього договору.

Відповідно до п.п. 3.1.- 3.6. вартість однієї тонни товару вказана в договорі та/або в накладних, специфікаціях (додатках до даного договору), які є невід`ємними частинами цього договору на кожну партію товару, яка не може бути змінена в односторонньому порядку. У вартість товару входять всі витрати продавця пов`язані зі зберіганням, з переоформленням товару на покупця, а також інші витрати продавця, понесені ним до моменту передачі товару у власність покупця на умовах даного договору включаючи витрати по доведенню товару до якісних показників відповідно до п.2.3. даного договору. Загальна вартість товару за даним договором становить суму всіх накладних по вартості та підтверджується ними. Розрахунки між сторонами по даному договору здійснюються у національній грошовій одиниці України (гривні), шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок вказаний продавцем. Днем плати вважається дата списання грошових коштів з банківського рахунку покупця на користь продавця. Покупець зобов`язується провести розрахунок з продавцем товару шляхом оплати 86% вартості кожної конкретної партії товару після поставки товару та отримання покупцем оригіналів наступних документів від продавця: а) видаткової накладної на відповідну кількість товару, виписану на ім`я покупця; б) електронної податкової накладної на відповідну вартість поставленого товару, заповненої у відповідності до діючого податкового законодавства України. Решта 14% вартості кожної конкретної партії оплачується продавцеві покупцем після реєстрації податкової накладної відповідно до чинного законодавства в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підтвердженням реєстрації податкової накладної є квитанція №2 про реєстрацію податкової накладної в електронній формі.

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін і діє до 30.06.2023 року включно, та в будь якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань чи до його розірвання у випадку та в порядку, передбачених цим договором або чинним законодавством України (п. 9.1 договору).

На виконання умов договору позивач передав відповідачу товар на загальну суму 29292291,70 грн., а саме:

- пшеницю 3 класу (2022 року) на суму 168 018,38 грн., що підтверджується копією видаткової накладної №25 від 07.09.2022 (а.с. 14);

- пшеницю 4 класу (2022 року) на суму 800 245,09 грн., що підтверджується копією видаткової накладної №26 від 07.09.2022 (а.с. 19);

- пшеницю нестандартну (2022 року) на суму 5 518 784,71 грн., що підтверджується копією видаткової накладної №27 від 07.09.2022 (а.с. 24);

- жито 4 класу (2022 року) на суму 2 439 129,60 грн., що підтверджується копією видаткової накладної №28 від 07.09.2022 (а.с. 32);

- жито некласне (2022 року) на суму 233 131,20 грн., що підтверджується копією видаткової накладної №29 від 07.09.2022 (а.с. 38);

- ріпак вищого класу (2022 року) на суму 11 628 151,94 грн., що підтверджується копією видаткової накладної №62 від 31.10.2022 (а.с. 44);

- ріпак вищого класу (2022 року) на суму 8 504 830,78 грн., що підтверджується копією видаткової накладної №63 від 31.10.2022 (а.с. 49).

Відповідач оплатив товар частково - на загальну суму 22000000 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень № 999 від 12.09.2022 на суму 2000000 грн, №207419 від 02.11.2022 на суму 5000000 грн., №3207521 від 03.11.2022 на суму 5000000 грн., №207601 від 04.11.2022 на суму 5000000 грн., №208035 від 14.11.2022 на суму 5000000 грн. (а.с. 42, 53-56).

Після відкриття провадження у справі №903/942/22 позивач надіслав на адресу відповідача заяву про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 22.02.2023. Як випливає із змісту заяви позивач в односторонньому порядку здійснив зарахування однорідних вимог на загальну суму 416628,77 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за переданий товар на час розгляду справи становить 6875662 грн. 93 коп.

Відповідач у процесі розгляду справи підтвердив факти, на які посилається позивач у позовній заяві, визнав наявність заборгованості перед позивачем у розмірі 6875662 грн. 93 коп.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із ст.ст. 526, 599 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У зв`язку із неоплатою відповідачем вартості отриманого товару у повному обсязі вимога позивача про стягнення з відповідача 6875662 грн. 93 коп. залишку заборгованості обґрунтована і підлягає до задоволення.

Щодо клопотання представника позивача від 08.03.2023 про закриття провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 416628,77 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо, зокрема, відсутній предмет спору.

З огляду на зарахування між сторонами у справі зустрічних однорідних вимог на суму 416628,77 грн. провадження у справі про стягнення з відповідача 416628,77 грн. заборгованості на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України слід закрити у зв`язку із відсутністю предмету спору.

Сторонам роз`яснюється, що відповідно до ч. 3 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Окрім цього, позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача збитки, завдані інфляцією, в розмірі 290645,83 грн. за період з 12.09.2022 по 31.10.2022 та проценти річних в розмірі 53460,66 грн. за період з 08.09.2022 по 30.11.2022, посилаючись на порушенням відповідачем строку виконання зобов`язання з оплати вартості товару.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи порушення відповідачем строків оплати переданого товару, підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення з відповідача збитків, завданих інфляцією, в розмірі 290645,83 грн. за період з 12.09.2022 по 31.10.2022, процентів річних в розмірі 53460,66 грн. за період з 08.09.2022 по 30.11.2022.

У позовній заяві позивач зазначив, що попередній розрахунок витрат на професійну правничу допомогу становить 60 000 грн.

У заяві від 15.02.2023 представник позивача просив стягнути з відповідача 56000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до статті 26 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунок таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Враховуючи вищевикладене, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

Така правова позиція викладена у додаткових постановах Верховного Суду від 22.03.2018 у справі №910/9111/17 та від 11.12.2018 у справі №910/2170/18.

Факт надання позивачу професійної правничої допомоги під час розгляду справи підтверджується наданими представником позивача доказами:

- копією договору №б/н про надання правничої допомоги від 26.09.2022 (а.с.88-89);

- копією акту приймання-передачі наданих послуг №14/02/23-1 від 14.02.2023(а.с. 90).

Надання правової допомоги за договором №б/н від 26.09.2022 саме адвокатом підтверджується копією Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ВЛ №1047 від 28.08.2018, ордером на надання правничої(правової) допомоги серії АС №1050116 від 08.12.2022 (а.с.58-59).

Договір №б/н про надання правничої допомоги від 26.09.2022 укладено між адвокатом Кушніруком Анатолієм Валерійовичем та Приватним підприємством Фермерське господарство Західний Буг (надалі клієнт) (а.с.47-48 ).

Відповідно до п. 1.1. цього договору клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надавати правничу допомогу при провадженні адміністративних, господарських, цивільних справ, справ з приводу оскарження дій державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які стосуються клієнта, використовуючи передбачені в законодавчих актах засоби, способи і методи захисту прав та інтересів клієнта, в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

Згідно з п. 2.1. договору адвокат, на підставі звернення клієнта, приймає на себе зобов`язання з надання наступної правничої допомоги:

- перевірка відповідності вимогам українського законодавства наданих клієнтом внутрішніх документів останнього, надання клієнту допомоги при підготовці та оформленні вказаних документів;

- прийняття участі в підготовці та юридичному оформленні різного роду правочинів, стосовно яких є клієнт. Організовувати й вести претензійну роботу за матеріалами, підготовленими клієнтом, супроводження досудового врегулювання спорів, пред`явлення претензій та проведення досудових переговорів;

- надання клієнту допомоги при підготовці та оформленні вимог, претензій, позовних заяв, скарг (в т.ч. апеляційних та касаційних) та інших документів даного роду;

- підготовка вимог, претензій , позовних заяв, скарг (в т.ч. апеляційних та касаційних) та інших документів даного роду;

- приймання участі та здійснення юридичного супроводу під час проведення планових та позапланових перевірок контролюючими органами, здійснення інших заходів державного контролю та нагляду, забезпечення оскарження незаконних дій представників контролюючих органів, а також незаконних актів, внесених органами державного контролю та нагляду.

- представництво у встановленому порядку інтересів клієнта, в будь-яких державних органах та установах, органах місцевого самоврядування, установах, підприємствах, організаціях України незалежно від їх підпорядкування, форм власності та галузевій приналежності;

- узагальнення та аналіз: практики розгляду судових та інших справ; практики укладення та виконання правочинів; надання клієнту пропозицій щодо усунення виявлених недоліків;

- надання консультацій, висновків з правових питань, що виникають у клієнта в процесі здійснення діяльності;

- інформування клієнта, на його запит, про зміни в законодавстві.

Відповідно до п. 4.1 договору розмір винагороди адвоката за представництво інтересів клієнта визначається, з урахуванням того, що одна година роботи адвоката становить 2000 грн. Розмір винагороди за написання, підготовку та оформлення позовної заяви до суду складає 20000 грн. Розмір винагороди за написання, підготовку та оформлення відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив або заперечення до суду 10000 грн. Розмір винагороди за написання, підготовку та оформлення інших процесуальних документів передбачених чинним законодавством визначається з урахуванням того, що одна година роботи адвоката становить 2000 грн.

За правничу допомогу клієнт сплачує винагороду в розмірі вказаному в актах приймання-передачі наданих послуг. Кількість та вид послуг будуть вказуватись в акті прийманняпередачі наданих послуг (п. 4.2. договору)

Згідно з актом приймання-передачі наданих послуг №14/02/23-1 від 14.02.2023 адвокатом були надані наступні послуги:

1) правовий аналіз ситуації та документів за зверненням клієнта пов`язаних зі виникнення спору між ПП «Фермерське господарство «Західний Буг» та ТОВ «Волинь-зерно-продукт» з приводу порушення зобов`язань по виконанню договору купівлі-продажу №3108/990862 3 год. 6000 грн.;

2) правовий аналіз та опрацювання документів пов`язаних зі виникнення спору між ПП «Фермерське господарство «Західний Буг» та ТОВ «Волинь-зерно-продукт» з приводу порушення зобов`язань по виконанню договору купівлі-продажу №3108/990862 5 год. - 10000 грн.;

3) аналіз законодавства, пошук та аналіз судової практики, пов`язаних із виникненням спору між ПП «Фермерське господарство «Західний Буг» та ТОВ «Волинь-зерно-продукт» з приводу порушення зобов`язань .по виконанню договору купівлі-продажу №3108/990862 2 год. - 4 000 грн.;

4) складення та підготовка позовної заяви до Господарського суду Волинської області за зверненням клієнта до ТОВ «Волинь-зерно-продукт» про стягнення 7636398 грн. 19 коп. - 10 год. - 20000 грн.;

5) розрахунок суми боргу, оформлення та надсилання документів, що додаються до заяви іншому учаснику 5 год. - 10000 грн.;

6) представництво інтересів клієнта в суді І інстанції по справі №903/942/22 (участь в судових засіданнях) 3 год. - 6000 грн.

Загальна вартість наданої адвокатом Кушніруком А.В. позивачу правничої допомоги, визначена в акті, складає 56000 грн.

Відповідно до ч.3 ст.126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Детальний опис виконаних адвокатом робіт наведений в акті приймання-передачі наданих послуг №14/02/23-1 від 14.02.2023.

Форма опису чинним ГПК України не регламентована.

Відповідно до ч.4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи .

Частиною 5 ст.126 ГПК України передбачено, що у разі недотримання заявником вимог частини 4 вказаної статті щодо співмірності розміру заявлених до відшкодування витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт, суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката лише за клопотанням сторони. Суд враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Вказана правова позиція викладена в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.11.2019 у справі №902/347/18, від 06.12.2019 у справі № 910/353/19.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено, що за ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", п.п. 79 і 112).

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20).

Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. ч. 5 - 7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (аналогічна висновок викладений у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19).

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Оскільки зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, у відповідності до ч. ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони з підстав недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт, суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 910/7586/19.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву від 16.01.2023 та в судовому засіданні заявив про зменшення розмір витрат на правову допомогу до 5000 грн., посилаючись на те, що справа є незначної складності, невеликий обсяг доказів та заборгованість визнається відповідачем.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року в справі № 755/9215/15-ц).

З матеріалів справи вбачається, що представник позивача адвокат Кушнірук А.В. подав позовну заяву б/н від 09.12.2022 з додатками; заяву від 05.01.2023 про уточнення позовних вимог; клопотання від 15.02.2023 про приєднання до матеріалів справи доказів судових витрат; заяву від 08.03.2023 про закриття провадження в частині вимог на суму 416628,77 грн.; заяву від 10.03.2023 про повернення суми судового збору.

Аналіз послуг, зазначених в акті приймання-передачі №14/02/23-1 від 14.02.2023, дозволяє дійти висновку про те, що послуги, вказані під №1 та під №2, фактично є аналогічними та, на думку суду, кількість часу, витрачена на їх надання, та їх вартість - завищена. Враховуючи нескладний характер спору, обсяг документів, які підлягали аналізу з метою підготовки позовної заяви ПП «Фермерське господарство «Західний Буг» до суду за наслідками порушення відповідачем виконання зобов`язань за договором купівлі-продажу №3108/990862 від 31.08.2022, на думку суду, адвокату було достатньо 1 год. (2000 грн.) для того, щоб вивчити документи та надати їм правовий аналіз.

Послуги, вказані в акті під №3 (аналіз законодавства, пошук та аналіз судової практики), фактично охоплюються послугами, вказаними в акті під №№1, 2, а тому не підлягає до стягнення 4 000 грн. ( 2 год.).

Враховуючи фактичні обставини у цій справі, враховуючи те, що предметом позову є стягнення з відповідача заборгованості за одним договором купівлі-продажу, а також нарахування та стягнення з відповідача процентів річних, інфляційних за порушення строку виконання зобов`язання, на думку суду, підготовка позовної заяви у такому спорі не вимагала 10 год. роботи адвоката (20000 грн.). З огляду на нескладний характер спору, невеликий обсяг документів, на думку суду, адвокату було достатньо 5 год. 30 хв. (11000 грн.) для опрацювання документів для підготовки позовної заяви до суду.

Розрахунок суми боргу наведений у позовній заяві, а тому вартість цієї послуги (10000 грн.) вже врахована, коли оцінювалась вартість послуг, вказаних у рядку 4 «Складення та підготовка позовної заяви до Господарського суду Волинської області за зверненням клієнта до ТОВ «Волинь-зерно-продукт» про стягнення 7636398 грн.», а тому не підлягає до стягнення з відповідача.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду (постанова №910/1929/19 від 01.06.2022) аналіз законодавства, пошук та аналіз судової практики включає в себе складання позовної заяви. Посилання на судову практику в позовній заяві відсутнє. Подання позову, оформлення та надсилання документів відповідачу не потребує спеціальних знань і не є правовою допомогою (постанова Верховного Суду №910/17343/20 від 08.02.2022, №912/423/20 від 20.09.2022), що не відповідає критерію необхідності таких послуг.

Оглядом протоколів судових засідань встановлено, що всього було проведено 5 судових засідань тривалістю орієнтовно 1 год. (2000 грн.).

Враховуючи наявність заперечень відповідача щодо обсягу, вартості та співрозмірності заявлених до компенсації витрат на правничу допомогу, оцінивши витрати позивача з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також час, який міг би витратити адвокат на вивчення матеріалів по справі та підготовку позовної заяви про стягнення коштів, враховуючи визнання відповідачем позову, а також те, що сумарна тривалість судових засідань не перевищує години, з відповідача на користь позивача слід стягнути 15000 грн. витрат на професійну (правничу) допомогу, а в решті - відмовити.

При цьому суд виходив з конкретних обставин справи, аналізував фактично виконані представником відповідача роботи, результат виконання яких міститься в матеріалах справи №903/942/22.

Судом враховано, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 56000 грн. не відповідають критерію "розумності їх розміру" і їх відшкодування матиме надмірний характер, а стягнення цих витрат у сумі 15000 грн. є співрозмірним з наданими адвокатом послугами в межах цієї справи, обґрунтованими, відповідають критерії "необхідності і обґрунтованості".

Згідно із ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України та ч. 3 ст. 7 Закону України Про судовий збір у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Звертаючись з позовом до суду, Приватне підприємство Фермерське господарство Західний Буг сплатило 114545,97 грн. судового збору, що підтверджується копією квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №64001043 від 08.12.2022 (а.с. 8).

Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду судом справи по суті Приватному підприємству Фермерське господарство Західний Буг на підставі ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України слід повернути з Державного бюджету України 54145,88 грн. судового збору - 50 відсотків від суми судового збору, сплаченого при поданні позову.

Сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях (ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір»).

За клопотанням представника позивача Приватному підприємству Фермерське господарство Західний Буг на підставі ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» слід повернути з Державного бюджету України 6254,21 грн. судового збору у зв`язку із закриттям провадження у справі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України решта суми судового збору, сплаченого позивачем, у зв`язку із частковим задоволенням позову покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 130, 191, п. 2 ч. 1 ст. 231, ст.ст. 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Волинь-зерно-продукт (45606, Волинська область, Луцький район, с. Рованці, вул. Промислова, 5А, ) на користь Приватного підприємства «Фермерське господарство Західний Буг (44700, Волинська область, м. Володимир, вул. Ганни Жежко, 9, )

- 6875662 грн. 93 коп. заборгованості,

- 53460 грн. 66 коп. процентів річних,

- 290645 грн. 83 коп. збитків, завданих інфляцією,

- 15000 грн. витрат на професійну (правничу) допомогу,

- 54145 грн. 88 коп. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

3. Провадження у справі в частині стягнення 416628 грн. 77 коп. заборгованості закрити.

4. Головному управлінню Державної казначейської служби України у Волинській області повернути Приватному підприємству «Фермерське господарство Західний Буг (44700, Волинська область, м. Володимир, вул. Ганни Жежко, 9, ) 60400 грн. 09 коп. сплаченого квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №64001043 від 08.12.2022 (копія квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №64001043 від 08.12.2022 знаходиться в матеріалах справи №903/942/22).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду впродовж 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано: 15.03.2023.

Суддя І. О. Якушева