ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
03 березня 2023 року Справа № 902/1144/22
Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Василишин А.Р., суддя Мельник О.В. , суддя Бучинська Г.Б.
секретар судового засідання Мельников О.О.
розглянувши заяву представника Фермерського господарства "Україна" про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції по справі №902/1144/22
за апеляційною скаргою Фермерського господарства "УКРАЇНА" на ухвалу Господарського суду Вінницької області про забезпечення позову від 21 листопада 2022 року, дата складання повного тексту від 28 листопада 2022 року (суддя Тварковський А.А.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Адама Україна"
до Фермерського господарства "Україна"
про стягнення 8 458 960 грн
за участю представників сторін:
від Позивача - Іванов В.П.;
від Відповідача - не з`явився.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Адама Україна" (надалі Позивач) звернулося до Господарського суду Вінницької області з позовом до Фермерського господарства "Україна" (надалі Відповідач) про стягнення 5170762 грн 57 коп. попередньої оплати за непоставлений товар з урахуванням курсової різниці, 1672968 грн 30 коп. штрафу, 413796 грн 10 коп. неустойки та 1201443 грн 03 коп. річних.
Ухвалою місцевого господарського суду від 21 листопада 2022 року заяву Позивача вих. б/н від 2 листопада 2022 року про вжиття заходів забезпечення позову в справі №902/1144/22 задоволено частково. Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, які належать Відповідачу та знаходяться на його банківських рахунках в межах суми 3498601 грн 74 коп.. В решті вимог заяви Позивача про вжиття заходів забезпечення позову відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятою місцевим господарським судом ухвалою, Відповідач звернувся в суд апеляційної інтснації з апеляційною скаргою, в якій просив суд задоволити апеляційну скаргу, а оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нове рішення яким відмовити в задоволенні заяви Позивача про забезпечення позову.
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15 лютого 2023 року апеляційну скаргу Відповідача на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 21 листопада 2022 року по справі №902/1144/22 - задоволено. Ухвалу Господарського суду Вінницької області від 21 листопада 2022 року по справі №902/1144/22 - скасувано. Прийнято нове рішення, яким відмовлено в задоволенні заяви Позивача про забезпечення позову в справі №902/1144/22.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 24 лютого 2023 року розгляд заяви призначено на 3 березня 2023 року об 10:00 год; запропоновано Позивачу в дводенний строк, з дня вручення даної ухвали, надати до канцелярії суду, клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами у даній справі, за заявою представника Відповідача.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 1 березня 2023 року клопотання представника Позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено, забезпечено представнику Позивача участь в судовому засіданні призначеному на 3 березня 2023 року об 10:00 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду в режимі відеоконференції.
В судове засідання від 3 березня 2023 року представник Відповідача не з`явився.
В силу дії частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Згідно частин 1-4 статті 120 Господарського процесуального кодексу України: суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою; суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою; виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень; ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи.
Зі змісту ухвали від 24 лютого 2023 року вбачається, що суд повідомив сторін про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.
Водночас, в силу дії частини 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Зважаючи на визначений частиною 3 статею 244 Господарського процесуального кодексу України процесуальний строк розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, колегія апеляційного господарського суду вважає можливим розглянути питання щодо винесення додаткової постанови без участі представника Відповідача.
Представник Позивача зазначив, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з Позивача не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.
Заслухавши представника Позивача, дослідивши матеріали справи та розглянувши заяву представника Відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає її такою, що підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне.
В силу дії пункту 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України); визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (а саме: подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи); зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
За положеннями частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України вбачається що, судові витрати складаються з: судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України: витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Разом із тим, частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Водночас, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
В силу дії статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність": гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту; порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Відповідно до Договору про надання правової допомоги від 16 вересня 2022 року Адвокат надає правову допомогу Відповідачу, в судових органах будь-якиї ланки з усіма правами в тому числі підпису всіх документів, в державних органах влади під час проведення процесуальних дій в обсязі та на умовах передбачених цією угодою, а Відповідач зобов`язався прийняти та оплатити за надану правову допомогу, а також відшкодувати витрати адвокату як уповноваженому представнику, понесені ним на виконання цієї угоди.
Представник Позивача зазначає, що Позивач у справі 902/1144/22 поніс витрати, які підлягають відшкодуванню в порядку визначеному ГПК України що в загальній сумі становлять 75 000 грн, які складаються з:
· представництво інтересів Відповідача в Північно-західному апеляційному господарському суді по слуханню апеляційної скарги Відповідача на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 21 листопада 2022 року про забезпечення позову в справі 902/1144/22 з наданням усних пояснень в судовому засіданні 15 лютого 2023 року з обґрунтуванням доводів викладених у апеляційній скарзі та спростування заперечень (відзиву) представника Позивача (в дану суму включено всі супутні витрати на прибуття до суду та очікування судового засідання пункт1.2 акту надання послуг) - 60 000 грн.
Відповідно до договору про надання правової допомоги, предметом договору є: надання правових послуг, спрямованих на забезпечення реалізації прав і свобод людини та громадянина, надання косультацій та роз`яснень з правових питань; направлення адвокатських запитів; представництво інтересів Клієнта в усіх підприємствах, установах, організаціях незалежно від форми власності, правоохоронних органах, судових органах будь-якої ланки з усіма необхідними для того повноваженнями; ознайомлення з матеріалами справи та з матеріалами виконавчого провадження - при реалізації виконавчого документа, виготовлення з них витяги; знання про дату, час і місце судового розгляду справи, про всі судові рішення, які ухвалюються у справі та стосуються інтересів Клієнта; забезпечення присутності у судовому засіданні; ознайомлення з матеріалами справи; заявлення та подання клопотань; оскарження судових рішень у частині, що стосуєтьсяінтересів Відповідача; користуватися іншими процесуальними правами, надатини цим Кодексом.
Надання правової допомоги здійснюється у наступних формах: консультації; реєстрація суб`єктів господарської діяльності; проведення аудиту; розробка та правовий аналіз договорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності Відповідача; захист від протиправних дій посадових осіб органів державної влади України; надання правової допомоги у цивільних, господарських, адміністративних провадженнях; інші види послуг, які пов`язані з адвокатською діяльністю та виконанням Договору.
16 вересня 2022 року укладено Додаток №1 до Договору №1-09 про надання правової допомоги від 16 вересня 2022 рокувідповідно до якого визначено склад і обсяг юридичних послуг та вартсіть юридичних послуг:
· усна юридична консультадія (переговори) від 2000 грн;
· письмова юридична консультація, висновок, заява, скарга, лист від 3000 грн/год;
· складання Договорів (Угод) також ЗЕД Договорів від 3000 грн/год;
· проста позовна заява та/або скарга, заява (з однією позовною вимогою) від 10 000 грн;
· апеляційна або касаційна скарга, написання 25 000 грн за одну послугу;
· апеляційна скарга або касаційна скарга на ухвали про забезпечення позову, про призначення експертизи, про відвід, на окрему ухвалу, інші ухвали, що підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, написання - 15 000 грн. за одну послугу;
· підготовка відзиву,заяв, додаткових пояснень, відповідей на відзив у справах, заперечення на відповідь на відзив, написання від 10 000 грн. за одну послугу;
· складний господарський договір (нетиповий зразок під потреби Клієнта) від 5000 грн;
· опрацювання безнадійної заборгованості для списання боргу через суд (підгртовка позову, листів (запитів) представництво в суді, отримання рішення суду та виконавчого документа, подача в ДВС, супровід виконання, отримання документів про неможливість стягнення) від 8500 грн;
· правова експертиза договорів, контрактів, угод та інших документів правового змісту, а також проектів таких документів від 5000 грн;
· вишукування, аналіз, порівняння та підготовка характеристик контрагентів від 1500 грн за одиницю;
· погодження документів від 1500 грн;
· підготовка документів для здійснення реєстраційних змін Статуту від 2500 грн;
· представництво інтересів Відповідача в Господарських, адміністративних, загальних, спеціалізованих, Арбітражних судах (перша, друга та третя інстанція) з оплатою Виконавцем за бажанням Відповідача судового збору - 60 000 грн за одну інстанцію.
При цьому, Позивач в клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги зазначає, що задоволенню підлягають наступні витрати на правничу допомогу Відповідача: підготовка апеляційної скарги від 7 грудня 2022 року на ухвалу суду від 21 листипода 2022 року - 6 000 грн; участь у судовому засіданні 15 лютого 2022 року (витрачений час 00:30 год) - 6 000 грн, що разом складає 12 000 гривень.
Позивач звертає увагу, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з Позивача не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Враховуючи подані Відповідачем докази на підтвердження понесення витрат на правову допомогу, врахувавши характер спору по даній справі, ступінь її складності, наявність заперечень з боку Позивача стосовно заявленої сум и витрат, незначний обсяг матеріалів оскарження, тривалість розгляду апеляційної скарги, відсутність інших процесуальних документів Відповідача окрім апеляційної скарги, керуючись принципами справедливості та верховенства права, Позивач констатував, що заявлений Відповідачем до стягнення розмір витрат на адвоката є завищеним, а справедливим і співрозмірним є зменшений розмір таких витрат до 12 000 гривень.
Колегія суду констатує, що в правовій площинні адвокатської діяльності не існує визначення встановлених ринкових цін щодо наданих адвокатом послуг, оскільки адвокатська діяльність це незалежна професійна діяльність адвоката щодо надання правової допомоги в порядку та у випадках, визначених Законом України Про адвокатуру та адвокатську діяльність. Також норми ГПК України не передбачено подання від сторони такого доказу. Відповідно адвокат при формуванні та встановленні гонорару за надані ним послуги не обмежений та непідконтрольний будь-яким ринковим цінам на аналогічні послуги та не зобов`язаний подавати такі докази.
Наявність акту приймання-передачі правової допомоги (послуг) від 2 та 16 лютого 2023 року та Додаткової угоди №1 до Договору №1-09 про надання правничої допомоги від 16 вересня 2022 року, свідчить про зазначення представником Відповідача детального переліку наданих ним послуг (адже немає значення чи в договорі про надання правничої допомоги чи окремим актом будуть конкретизовані надані адвокатом послуги).
Окрім того, з долучених до матеріалів справи доказів (в розрізі зазначення в апеляційній скарзі щодо понесення судових витрат на правничу допомогу адвоката в апеляційному суді в розмірі 5000 грн та безпосередньо в судовому засіданні від 15 лютого 2023 року; а.м.о. 115) вбачається дотримання представником Відповідача вимог частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, а саме щодо подання доказів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції протягом п`яти днів, після заявлення представником Відповідача про такі судові витрати.
При цьому колегія суду апеляційної інстанції констатує, що апеляційним господарським судом за результатами розгляду апеляційної скарги, поданої представником Відповідача, апеляційну скаргу Відповідача на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 21 листопада 2022 року по справі №902/1144/22 - задоволено. Ухвалу Господарського суду Вінницької області від 21 листопада 2022 року скасовано. Прийнято нове рішення, яким відмовлено в задоволенні заяви Позивача про забезпечення позову в справі №902/1144/22.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Отже, з наведеного слідує, що до правової допомоги належать: консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо (дана правова позиція висвітлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16).
Колегія суддів враховує , що адвокат Лесик В.В. готував та подавав апеляційну скаргу Відповідача; був присутній та надавав пояснення в судовому засіданні від 15 лютого 2023 року.
Отже колегія суддів приходить до висновку, що із досліджених та поданих до матеріалів справи доказів вбачається, що в рамках даної справи адвокат Лесик В.В. надавав правову допомогу Відповідачам в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Окрім того, Закон України Про адвокатуру та адвокатську діяльність не передбачає такої обов`язкової умови сплати гонорару як складення сторонами акту виконаних робіт. Тому достатніми доказами надання правничої допомоги є наданий договір в котрому міститься фіксована сума гонорару та зазначення характеру послуг, котрі надаються адвокатом.
Суд констатує при цьому, що Об`єднана Палата Верховного Суду у справі № 922/445/19 від 03 жовтня 2019 року зробила наступний правовий висновок, що: витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Таким чином, достатньо підставою для покладення на іншу сторону витрат на правничу допомогу є доведений факт їх обсягу та реального виконання, навіть за відсутності відомостей про перерахування коштів на користь адвоката.
Окрім того у постанові від 3 жовтня 2019 року в справі № 922/445/19 Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду сформулювала такі висновки щодо застосування норм права при вирішенні питання про розподіл судових витрат на правову допомогу: зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи; загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, разом із тим, у частині 5 наведеної норми визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл судових витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат; розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Згідно із частиною 5 статтею 126 Господарського процесуального кодексу України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Аналогічна позиції наведена Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду в справі № 922/445/19 від 3 жовтня 2019 року.
В той же час, надані Відповідачем докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Дослідивши апеляційну скаргу (а.м.о. 107-115) та заперечення на заяву про забезпечення позову (а.м.о. 85-87), колегія суддів констатує, що подані представником Відповідача заперечення на заяву відображають позицію Відповідача, викладену апеляційній скарзі із доповненням її новими обставинами, що свідчить про відсутність проведенння представником Відповідача професійної аналітичної роботи з його підготовки.
При цьому апеляційним господарським судом враховується і те, що аргументація за котрою колегія суду скасувала оспорювану ухвалу носить процесуальний характер і відрізняється від аргументації котру наводить апелянт в апеляційній скарзі та представник Відповідача в судовому засіданні.
При цьому, колегія суддів зазначає про те, що визначаючи суми відшкодування судових витрат, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При цьому апеляційний господарський суд наголошує на тому, що Позивач висловив заперечення щодо співмірності заявлених до стягнення судових витрат із детальним обгрунтуванням розумності та необхідності послуг, наданих представником Відповідача. Відтак, апеляційним судом враховується позиція Позивача щодо неспівмірності заявлених судових витрат та бажання зменшення таких витрат.
Апеляційний господарський суд, посилаючись на правову позицію, викладену в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 3 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, вказує про відсутність підстав для розподілення витрат пропорційно до розміру задоволення апеляційної скарги, оскільки вказані вище обставини свідчать, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є неспівмірним зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а відтак, колегія суддів зазначає, що судові витрати є завищеними та підлягають частковому зменшенню згідно клопотання Позивача до 30 000 грн.
Також зміст статтей 221 і 244 Господарського процесуального кодексу України, свідчить про наявність правових підстав для ухвалення додаткового рішення у справі, зокрема про судові витрати саме після ухвалення судового рішення по суті позовних вимог (після розгляду по суті) якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 8 червня 2021 року в справі №550/936/18 зазначено, що питання про стягнення (визначення, розподіл) судових витрат вирішується, зазвичай, при вирішенні питання про закінчення судового провадження, тобто при закритті провадження у справі, залишенні позову без розгляду чи вирішенні спору з ухваленням рішення суду.
Відтак, апеляційний господарський суд не може стягнувати судові витрати за розгляд апеляційної скарги на ухвалу про забезпечення позову, як таку, що не є остаточним рішенням, винесеним за результатами розгляду справи.
Водночас, саме в даній справі за даних обставин, місцевий господарський суд не наділений правом розглядати заяву про стягненя судових витрат за розгляд апеляційної скарги на ухвалу про забезпечення позову, з огляду на те, що на момент винесення постанови, суд першої інстанції розглянув дану справу по суті та прийняв судове рішення за результатами такого розгляду, що вказує на неможливість розподілу в рамках винесення рішення місцевим господарським судом з огляду на що апеляційний господарський суд прийшов до висновку про можливість самостійно винести додаткову постанову про розподіл судових витрат.
За частиною першою статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
керуючись статтями 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Заяву представника Фермерського господарства "Україна" щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції - задоволити частково.
3. В стягненні судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції в сумі 55 000 грн - відмовити.
4. Господарському суду Вінницької області видати відповідний наказ.
5. Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
6. Додаткову постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
7. Справу №902/1144/22 повернути Господарському суду Вінницької області.
Головуючий суддя Василишин А.Р.
Суддя Мельник О.В.
Суддя Бучинська Г.Б.