ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"06" березня 2023 р. Справа № 914/2219/22

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд, в особі:

головуючого (судді-доповідача): Бойко С.М.,

розглянув апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС за № 7.4-10/14/1250 від 19.01.2023

на рішення Господарського суду Львівської області від 03.01.2023, суддя: Кидисюк Р.А., м. Львів,

за позовом Львівського міського центру зайнятості, м. Львів

до відповідача Львівської митниці ДФС, м. Львів

про стягнення 41 526,57 грн.

ВСТАНОВИВ:

рішенням Господарського суду Львівської області від 15.12.2022 позов задоволено. Стягнуто з Львівської митниці ДФС на користь Львівського міського центру зайнятості 41 526,57 грн. допомоги по безробіттю, виплаченої ОСОБА_1 за період з 28.05.2020 року по 20.10.2020 року, та 2481,00 грн. судового збору.

06.02.2023 до Західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Львівської митниці ДФС за № 7.4-10/14/1250 від 19.01.2023 (вх. № апеляційного суду 01-05/362/23) на рішення Господарського суду Львівської області від 03.01.2023 у справі № 914/2219/22.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 13.02.2023 залишено без руху апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС за № 7.4-10/14/1250 від 19.01.2023 (вх. № апеляційного суду 01-05/362/23) на рішення Господарського суду Львівської області від 03.01.2023 у справі № 914/2219/22, скаржнику рекомендовано, протягом 10 (десяти) днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, усунути недоліки апеляційної скарги шляхом сплати судового збору в розмірі 3 721,50 грн. за подання апеляційної скарги та подання суду належних доказів сплати й зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України судового збору в розмірі 3 721,50 грн., а також подати суду докази надсилання копії апеляційної скарги Львівському міському центру зайнятості (позивачу) в розумінні ч. 1 ст. 259 ГПК України.

27.02.2023 на адресу Західного апеляційного господарського суду від апелянта (Львівської митниці ДФС) надійшов лист, за змістом якого апелянт просить долучити до матеріалів докази надсилання копії апеляційної скарги Львівському міському центру зайнятості (позивачу) в розумінні ч. 1 ст. 259 ГПК України.

27.02.2023 на адресу Західного апеляційного господарського суду від апелянта (Львівської митниці ДФС) надійшло клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Обгрунтовуючи клопотання про відстрочення сплати судового збору апелянт посилається на те, що у Львівської митниці ДФС відсутні будь-які кошти на рахунках, оскільки на 2023 рік кошторис не затверджувався. Зазначає, що Львівська митниця ДФС фінансується з Державного бюджету України та немає можливості здійснити оплату судового збору.

Відтак, апелянт просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення рішення у цій справі.

Розглянувши зазначене клопотання, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 258 ГПК України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, відстрочення, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір, зокрема, справляється за подання до суду апеляційної і касаційної скарг.

Частина друга статті 3 Закону України «Про судовий збір» визначає єдине виключення щодо не справляння судового збору за подання апеляційної та касаційної скарг, а саме за подання заяв, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб (пункт 14 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється виключно за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктами 4, 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання апеляційної скарги на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство; заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами сплачується 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги та за подання касаційної скарги на рішення суду; касаційних скарг у справі про банкрутство 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до ст.8 Закону України Про судовий збір враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. Системний аналіз норм Закону України «Про судовий збір» дає можливість зробити висновок, що законом чітко встановлені випадки, коли суд може своєю ухвалою за клопотанням сторони відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, і вільне трактування Закону з проведенням аналогій щодо відстрочення судового збору за подання апеляційних скарг є помилковим.

Згідно з частиною восьмою статті 6 Закону України «Про судовий збір» розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.

Частиною другою статті 129 ГПК України передбачено, що судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Тобто у даному випадку судовий збір за подання апеляційної скарги відповідачем розраховується відповідно до частини восьмої статті 6, частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» та статті 129 ГПК України з розміру судового збору, що підлягав сплаті при поданні позовної заяви і розраховується з ціни позову, яка визначається відповідно до статті 163 ГПК України та є обов`язковим реквізитом позовної заяви згідно з пунктом 3 частини третьої статті 162 ГПК України.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що здійснюючи свої конституційні обов`язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи згаданий принцип, господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні відстрочення сплати судового збору. Таким чином, як органи державної влади, що утримуються за рахунок держбюджету, так і суб`єктів господарювання та громадян, законодавець поставив у рівні умови в частині обов`язку сплачувати судовий збір.

За таких обставин, вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг одним учасникам процесу перед іншими учасниками судового процесу шляхом, зокрема, відстрочення сплати судового збору, окрім випадків, встановлених ст. 8 Закону України Про судовий збір, призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 січня 2021 року в справі № 0940/2276/18 дійшла висновку, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України Про судовий збір не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України Про судовий збір можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Таким чином, склад сторін у даній справі та предмет позову не свідчать про наявність умов, визначених статтею 8 Закону України Про судовий збір, для задоволення клопотання Львівської митниці ДФС про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Подані апелянтом докази в підтвердження вимог про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення у даній справі не підтверджують можливість сплати заявником судового збору протягом визначеного законом строку розгляду апеляційної скарги та прийняття рішення у даній справі. Крім цього, заявником не подано доказів, які б свідчили про вжиття усіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору.

За вказаних обставин, апеляційний суд залишає без задоволення клопотання апелянта (Львівської митниці ДФС) про відстрочення строку на сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Львівської області від 03.01.2023

За вимогами ч. 1, 2 ст. 9 Закону України Про судовий збір судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Частиною другою статті 123 ГПК України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Судом встановлено, що предметом позову є стягнення 41 526,57 грн.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлено ставку судового збору у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2022 рік установлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2022 року становить 2 481,00 грн.

Таким чином, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлено ставку судового збору у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду встановлено ставку в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, апелянтом мало бути сплачено 3 721, 50 грн. судового збору (2 481,00 грн. (1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 2022 рік) * 150%), натомість останнім судового збору не сплачено.

За таких обставин, апеляційна скарга подана з порушенням вимог встановлених статтею 258 ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 260 ГПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Таким чином, апеляційним судом встановлено недотримання апелянтом положень п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України, що тягне за собою наслідок у вигляді залишення апеляційної скарги без руху в силу застосування ч. 1 ст. 174 ГПК України.

Враховуючи вищенаведене, Західний апеляційний господарський суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги Львівської митниці ДФС за № 7.4-10/14/1250 від 19.01.2023 на рішення Господарського суду Львівської області від 03.01.2023 у справі № 914/2219/22 без руху з підстав визначених в ч. 2 ст. 260 ГПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 260 ГПК України, питання про залишення апеляційної скарги без руху суддя-доповідач вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги.

Керуючись статтями 234, 258, 260, Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

залишити без руху апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС за № 7.4-10/14/1250 від 19.01.2023 на рішення Господарського суду Львівської області від 03.01.2023 у справі № 914/2219/22.

Скаржнику, протягом 5 (п`яти) днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, усунути недоліки апеляційної скарги шляхом сплати судового збору в розмірі 3 721,50 грн. за подання апеляційної скарги та подання суду належних доказів сплати й зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України судового збору в розмірі 3 721, 50 грн.

Ухвалу надіслати учасникам справи, в порядку, визначеному ч.5 ст. 242, ст. 285 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий (суддя-доповідач) С.М. Бойко