ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2023м. ДніпроСправа № 904/1684/22
За позовом Нікопольської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Марганецької міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО САН ЕНЕРДЖИ"

про стягнення боргу з орендної плати, розірвання договору оренди та зобов`язання повернути земельну ділянку

Суддя Юзіков С.Г.

При секретарі судового засідання: Юрченко В.В.

Представники:

Прокурор Міщук Н.П.

Позивача не прибув

Відповідача не прибув

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор просить стягнути з Відповідача на користь Позивача борг з орендної плати за користування земельними ділянками з кадастровими номерами :01:022:0157 площею 1 га та :01:022:0159 площею 4 га, у сумі 328 022,91грн; розірвати договір оренди земельних ділянок №0051/19 від 19.11.2019 кадастрові номери :01:022:0157 площею 1 га та :01:022:0159 площею 4 га; зобов`язати Відповідача повернути за актом приймання-передачі Позивачеві земельні ділянки з кадастровими номерами :01:022:0157 площею 1 га та :01:022:0159 площею 4 га.

Відповідач у жодне судове не прибув, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належно, хоча на адресу суду повернувся поштове відправлення №531 з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до ч.7 ст.120 ГПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за можливості сповістити їх з допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Пунктом 5 ч.6 ст. 242 ГПК України визначено, що днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази (ч.1 ст. 232 ГПК України).

Стаття 43 ГПК України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 2 ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Справа, згідно зі ст. 165 ГПК України, розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні досліджено надані Прокурором докази.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши Прокурора, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

19.11.2019 Марганецька міська рада (Орендодавець) та ТОВ "ДНІПРО САН ЕНЕРДЖИ" (Орендар) уклали Договір оренди земельної ділянки № 0051/19 (далі Договір), за п. 1.1. якого Орендодавець, на підставі рішення Марганецької міської ради № 1598-52/VII від 27.06.2019 надає, а Орендар приймає у строкове платне користування земельні ділянки комунальної власності із земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, площею 4,0000 га, з кадастровим номером :01:022:0159 та площею 1,0000 га, з кадастровим номером :01:022:0157 для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій, за адресою: м. Марганець, Шахта № 21.

Відповідно до п. 2 Договору в оренду передаються земельні ділянки: площею 4,0000 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:022:0159; площею 1,0000 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:022:0157.

Нормативна грошова оцінка зальної ділянки на дату укладення договору становить: площею 4,0000 га, 3 149 020,00 грн.( 92,16 грн. за 1 кв.м), згідно витягу з технічної Документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки Міськрайонного управління Держгеокадастру у Нікопольському районі та у м. Нікополь Дніпропетровської області від 31.10.2019 року № 32-4-0.171-4822/180-19; площею 1,0000 га, 787 255,00 грн. (92,16 грн. за 1 кв.м), згідно витягу з технічної Документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки Міськрайонного управління Держгеокадастру у Нікопольському районі та у м. Нікополь Дніпропетровської області від 31.10.2019 року № 32-4-0.171-4821/180-19 (п. 5 Договору).

Договір укладено на 49 років, починаючи з моменту державної реєстрації права оренди земельної ділянки. Після закінчення строку Договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за тридцять днів до закінчення строку дії Договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію (п. 8 Договору).

Орендна плата вноситься Орендарем у формі грошової плати, з урахуванням коефіцієнту індексації, в розмірі 4 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, та складає: площею 4,0000 га, 125 960,80 грн. за рік; площею 1,0000 га, 31 490,20 грн. за рік (п. 9 Договору).

Орендна плата вноситься за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Орендна плата вноситься згідно ставок, прийнятих Марганецькою міською радою, на рахунок місцевого бюджету Марганецької міської ради Дніпропетровської області № UA2004028 код 18010600, Одержувач: УК у м. Марганці/м. Марганець, , Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) м. Київ, код банку (МФО) 899998 (п. 11 Договору).

Земельна ділянка передається в оренду для несільськогосподарського використання (п. 14 Договору).

Цільове призначення земельної ділянки J.14.01 для будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій (п. 15 Договору).

Передача земельної ділянки Орендарю здійснюється після укладення цього Договору та державної реєстрації права оренди відповідно до закону та за актом приймання-передачі (п. 17 Договору).

Пунктом 34 Договору визначено, що на вимогу однієї із сторін Договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст. 24, 25 Закону України "Про оренду землі" та умовами Договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому Договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

За невиконання або неналежне використання Договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього Договору (п. 36 Договору).

За змістом прикінцевих положень Договору передача земельної ділянки Орендодавцем Орендареві здійснюється з моменту державної реєстрації права оренди земельної ділянки відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а Договір оренди землі набирає чинності з моменту його підписання сторонами.

На виконання умов Договору Орендодавець передав, а Орендар прийняв в оренду терміном на 49 років земельні ділянки 4,0000 га, кадастровий номер :01:022:0159 та 1,0000 га, кадастровий номер :01:022:0157, що розташовані за адресою: Дніпропетровська область, м. Марганець, вул. Шахтна, 21, про що сторони склали і підписали акт прийому-передачі земельної ділянки від 19.11.2019.

Листами № 226/03 від 07.09.2021 та № 964 від 13.09.2021 Державне підприємство "Марганецьке лісове господарство" повідомило керівнику Нікопольської окружної прокуратури, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:022:0157 розташована на землях лісового фонду, а саме в кварталі 32 виділах 3,4 та в кварталі 35 виділах 5, 7 урочище Ворошилівське Марганецького лісництва. Погодження щодо вилучення із постійного користування земельної ділянки не надавалось.

19.08.2021 Марганецька міська рада листом №15/20-1251/1 звернулась до Нікопольської окружної прокуратури з повідомленням про порушення ТОВ "ДНІПРО САН ЕНЕРДЖИ" умов Договору оренди земельних ділянок.

На вказаний лист 02.09.2021 за №124-1659вих-21 Нікопольською окружною прокуратурою роз`яснено Марганецькій міській раді положення ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Листом № 3-4-0.110,5-191/299-22-0.110.5 від 13.01.2022 Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області повідомило Виконавчому комітету Марганецької міської ради, що вартість земельної ділянки кадастровий номер :01:022:0157, площею 1,0000 га за 2019, 2020, і 2021 року з урахуванням коефіцієнтів ідентифікації не змінювалась та складає 787 255,00 грн. Нормативна грошова оцінка землі в місті Марганець проведена станом на 2013 рік. Вартість земельної ділянки кадастровий номер :01:022:0159, площею 4,0000 га за 2019, 2020, і 2021 року з урахуванням коефіцієнтів ідентифікації не змінювалась та складає 3 149 020,00 грн. Нормативна грошова оцінка землі в місті Марганець проведена станом на 2013 рік.

Головне управління ДПС у Дніпропетровській області листом № 13277/5/04-36-13-09-16 від 18.05.2022, повідомило заступнику керівника Нікопольської окружної прокуратури, що ТОВ "ДНІПРО САН ЕНЕРДЖИ" перебуває на обліку в ГУ ДПС (Марганецька ДПІ) за неосновним місцем обліку, як платник орендної плати за землю відповідно до укладеного на 49 років з Марганецькою міською радою Договору оренди земельних ділянок, зокрема, Договору оренди земельної ділянки № 0051/19 від 19.11.2019. Станом на 16.05.2022 ТОВ "ДНІПРО САН ЕНЕРДЖИ" згідно даних інформаційно-телекомунікаційної системи контролюючого органу, має по ГУ ДПС у Дніпропетровській області податковий борг по орендній платі з юридичних осіб у сумі 347 280,99 грн. Остання податкова декларація з плати за землю надана за 2019 рік засобами телекомунікаційного зв`язку від 19.03.2019 № . За 2020-2021 роки звітність з плати з землю не надавалась.

В подальшому, Нікопольська окружна прокуратура на адресу Марганецької міської ради направляла лист (запит) за № 04/61-1512вих-22 від 18.05.2022 щодо вжитих заходів на усунення ТОВ "ДНІПРО САН ЕНЕРДЖИ" порушень умов Договору оренди земельних ділянок.

На вказаний запит Марганецька міська рада надала відповідь № 15/20-578 від 31.05.2022, за змістом якої Марганецька міська рада з метою стягнення заборгованості з орендної плати, розірвання Договору оренди та повернення земельної ділянки до суду не зверталася.

Прокурор зазначає, що держава в особі Марганецької міської ради, достовірно знаючи з лютого місяця 2019 року про порушення її інтересів, жодних заходів їх захисту не вжила. Невжиття компетентним органом заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18).

Нікопольська окружна прокуратура направила Позивачеві повідомлення № 04/61-1988ВИХ-22 від 16.06.2022 про намір звернутися до суду з метою захисту інтересів держави (в порядку ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру").

Наведені обставини стали причиною звернення Прокурором з позовом та є предметом спору у даній справі.

Предметом доказування у даній справі є: наявність порушень Відповідачем чинного законодавства щодо користування земельною ділянкою та обґрунтованість стягуваної суми, а також решти вимог.

Відповідно до ч. 3,5 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру").

Право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам регіональних та місцевих прокуратур, їх першим заступникам та заступникам (ч.1 ст. 24 Закону України "Про прокуратуру").

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді і зазначив, що існує категорія справ, де підтримка прокурора не порушує справедливого балансу. Так, у справі "Менчинська проти Російської Федерації" (рішення від 15.01.2009, заява № 42454/02, пункт 35) ЄСПЛ висловив таку позицію: "Сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави".

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Водночас ЄСПЛ уникає абстрактного підходу до розгляду питання про участь прокурора у судовому провадженні. Розглядаючи кожен випадок окремо, суд вирішує наскільки участь прокурора у розгляді справи відповідала принципу рівноправності сторін.

Представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянин й або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

"Нездійснення захисту" має прояв в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається (аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 22.10.2019 № 926/979/19).

Прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист відповідних прав та інтересів (аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 16.04.2019 у справі № 910/3486/18).

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

До нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення (ч. 1 ст. 181 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ч.1 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст..125 Земельного кодексу України).

Статтею 126 Земельного кодексу України передбачено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Статтею 122 Земельного кодексу України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) ведення водного господарства; б) будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті; в) індивідуального дачного будівництва. Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Відповідно до ч.1 ст.14 Конституції України земля є національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Згідно зі ст. 143 Конституції України органи місцевого самоврядування вирішують питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції.

Міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України та іншими законами (ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та ст.12 Земельного кодексу України до повноважень міських рад у галузі земельних відносин на території міст належить розпорядження землями територіальних громад, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Згідно зі ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є, зокрема, доходи місцевих бюджетів. Доходи місцевих бюджетів формуються за рахунок власних, визначених законом, джерел та закріплених у встановленому законом порядку загальнодержавних податків, зборів та інших обов`язкових платежів. Склад доходів місцевих бюджетів визначається Бюджетним кодексом України та законом про 8 Державний бюджет України (ст. 63 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом (ст. 93 Земельного кодексу України).

Орендою землі, відповідно до ст. 1 Закону України "Про оренду землі", є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 2 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13 Закону України "Про оренду землі").

Статтею 15 Закону України "Про оренду землі" до істотних умов договору оренди землі віднесено, зокрема, орендну плату із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно зі ст. 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Статтею 24 Закону України "Про оренду землі" передбачене право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Статтею 32 Закону України "Про оренду землі" визначено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно, ставляться, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до п. "д" ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Згідно зі ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми, доводи і докази Прокурора не заперечував і не спростував.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що спірні земельні ділянки перебувають в межах Марганецької ОТГ (в межах м. Марганець), у зв`язку з чим перебувають у комунальній власності.

Марганецька міська рада є власником земельних ділянок та отримувачем коштів з орендної плати за землі, тобто, саме тим органом, який уповноважений державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах.

19.11.2019 Марганецька міська рада з ТОВ "ДНІПРО САН ЕНЕРДЖИ" уклали Договір оренди земельної ділянки № 0051/19, за п. 1.1. якого Орендодавець, на підставі рішення Марганецької міської ради № 1598-52/VII від 27.06.2019 надає, а Орендар приймає у строкове платне користування земельні ділянки комунальної власності із земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, площею 4,0000 га, з кадастровим номером :01:022:0159 та площею 1,0000 га, з кадастровим номером :01:022:0157 для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій, за адресою: м. Марганець, Шахта № 21.

Відповідно до п. 11 Договору Орендна плата вноситься за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Орендна плата вноситься згідно ставок, прийнятих Марганецькою міською радою.

Орендна плата за спірним Договором не сплачується Орендарем з грудня 2019 року по 2021 рік.

Відповідачем до матеріалів справи не надано доказів на спростування розрахунку суми боргу за користування земельною ділянкою, як не надані й докази сплати суми боргу повністю або частково.

За таких обставин, за перерахунком суду, сума боргу за користування Відповідачем земельною ділянкою є доведеною та підлягає стягненню в повному обсязі, а саме, в сумі 328 022,91 грн.

Сторонами у Договорі передбачено, що на вимогу однієї із сторін Договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст. 24, 25 Закону України "Про оренду землі" та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Аналогічні положення мають ст. 32 Закону України "Про оренду землі", ч. 2 ст. 651 ЦК України, ст. 141 Земельного кодексу України.

З огляду на викладене позовні вимоги про розірвання Договору оренди землі від 19.11.2019 № 0051/19 підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 18 Договору після припинення або розірвання Договору орендар повертає не пізніше як у місячний термін Орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому у порівнянні з тим, у якому він одержав її в Оренду за актом її приймання-передачі.

Оскільки позовна вимога про зобов`язання Відповідача повернути земельну ділянку за актом приймання-передачі є похідною від вимоги про розірвання спірного Договору, вона також підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі ст. 653 ЦК України у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги, що Відповідач порушує умови Договору і, за даними Прокурора, не спростованими Відповідачем, за останнім обліковується борг з орендної плати у розмірі 328 022,91, суд вважає обґрунтованими та підтвердженими матеріалами справи вимоги Прокурора про стягнення боргу з орендної плати, розірвання Договору та повернення земельної ділянки.

Згідно зі ст. 129 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на Відповідача.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО САН ЕНЕРДЖИ" (04050, м. Київ, вул. Тургенєвська, б. 64/68, кв. 49, код 42283858) на користь Марганецької міської ради (53407, Дніпропетровська область, м. Марганець, вул. Єдності, буд. 29а, код 35055650) 328 022,91 грн. - заборгованість з орендної плати.

Розірвати договір оренди земельних ділянок №0051/19 від 19.11.2019 кадастрові номери :01:022:0157 площею 1 га та :01:022:0159 площею 4 га, укладений Марганецькою міською радою (53407, Дніпропетровська область, м. Марганець, вул. Єдності, буд. 29а, код 35055650) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО САН ЕНЕРДЖИ" (04050, м. Київ, вул. Тургенєвська, б. 64/68, кв. 49, код 42283858), який 25.11.2019 державним реєстратором Марганецької міської ради Ткаченко С.В. зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер запису 34354373 та 34352623).

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО САН ЕНЕРДЖИ" (04050, м. Київ, вул. Тургенєвська, б. 64/68, кв. 49, код 42283858) повернути за актом приймання-передачі Марганецькій міській раді (53407, Дніпропетровська область, м. Марганець, вул.. Єдності, буд. 29а, код 35055650) земельні ділянки з кадастровими номерами :01:022:0157 площею 1 га та :01:022:0159 площею 4 га.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО САН ЕНЕРДЖИ" (04050, м. Київ, вул. Тургенєвська, б. 64/68, кв. 49, код 42283858) на користь Дніпропетровської обласної прокуратури (49044, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 38, код 02909938) 9 882,34 грн. - судового збору.

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду у строк, передбачений ст.256 ГПК України, з урахуванням ч. 4 розділу Х "Прикінцеві положення" цього Кодексу.

Повне судове рішення складене 06.03.2023.

Суддя С.Г. Юзіков