ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07 березня 2023 року Справа № 903/791/19

За заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк"

про поновлення строку для пред`явлення судового наказу

по справі №903/791/19

за позовом:Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк, м. Київ

до відповідача: Фізичної особи ОСОБА_1 , м. Луцьк

про стягнення 137 899, 30 грн.

Cуддя Шум М.С.

Секретар судового засідання Харкевич О.О.

Представники:

від стягувача: н/з

від боржника: н/з

встановив: 21.02.2023 Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк "Приватбанк" звернулося до суду із заявою, в якій просить суд:

- поновити строк для пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа про стягнення заборгованості по справі № 903/791/19 з відповідача;

- видати дублікат виконавчого листа по справі №903/791/19 про стягнення заборгованості з боржника - Фізичної особи ОСОБА_1 ;

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.02.2023 розгляд заяви було розподілено судді Шуму М.С.

Ухвалою суду від 24.02.2023 судове засідання призначено 07.03.2023 о 12 год. 40 хв.

Представники сторін в судове засідання 07.03.2023 не з`явилися.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи вищевикладене, строки розгляду заяви, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів, не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за необхідне розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

встановив:

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням принципу обов`язковості виконання рішень.

Принцип обов`язковості судового рішення також закріплено в статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та статті 18 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод провадження з виконання судових рішень є самостійною і невід`ємною частиною судового розгляду, невід`ємною стадією процесу правосуддя, про що зазначено в численних Рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема: у справі Горнсбі проти Греції від 19 березня 1997 року, у справі Ромашов проти України від 27 липня 2004 року, у справі Дубенко проти України від 11 січня 2005 року та ін.

В справі Шмалько проти України Європейський суд зазначив, що право на суд, яке закріплене у частині 1 статті 6 Конвенції, було б лише ілюзією, якщо б держави допускали такий стан речей, коли остаточні рішення національних судів залишалися б невиконаними. Суд звернувся до положень, сформульованих у його попередніх аналогічних справах, зазначаючи, що тлумачення частини 1 статті 6 Конвенції винятково як такої, що стосується лише доступу до суду та процедури розгляду справи у суді, було б несумісним із принципом верховенства права, який держави-учасниці зобов`язались дотримувати, ратифікуючи Конвенцію.

З наведеного вбачається, що право на суд реально забезпечується лише фактичним виконанням рішення суду, що може бути досягнуто, зокрема, під час виконавчого провадження.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 27.11.2019 позов задоволено частково стягнуто з фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) заборгованість за кредитом в сумі 14879,49 грн., судовий збір в сумі 1921,00 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення суду видано наказ №903/791/19-1 від 21.12.2019, строк пред`явлення до виконання до 19 грудня 2022 року.

Згідно листа - відповіді Господарського суду Волинської області від 13.05.2020 наказ суду №903/791/19-1 від 21.12.2019 було надіслано на адресу суду Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк - 49094. м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50 (рекомендоване повідомлення №420).

Однак, стягувачем наказ суду №903/791/19-1 від 21.12.2019 було втрачено.

Стягувач зазначає, що наказ суду №903/791/19-1 від 21.12.2019 в органи ДВС України не пред`являвся.

Частиною 1 статті 329 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно пункту 2 статті 329 Господарського процесуального кодексу України заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Відповідно до пункту 3 статті 329 Господарського процесуального кодексу України про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин строку та наявності обставин, які об`єктивно перешкоджали стягувачу реалізувати своє право на пред`явлення наказу до виконання протягом законодавчо встановленого строку.

При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування заяви про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстав, з яких стягувач вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у стягувача не було можливості.

Господарський суд відновлює процесуальний строк, якщо визнає причини пропуску поважними. Відновлення пропущеного процесуального строку означає, що суд дає дозвіл особі вчинити процесуальну дію, незважаючи на те, що строк для її вчинення пропущений.

Тобто поновлення строку не означає, що перебіг строку продовжується.

Питання про поновлення строку може бути порушене лише після закінчення процесуального строку.

Принцип поважності причин пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання оцінюється судом, виходячи з обґрунтування поважності цих причин, наданих доказів за правилами ст. 86 ГПК України

Враховуючи вищевикладене, обов`язковість виконання судового рішення, суд визнає поважними причини пропущення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, задовольняє заяву та поновлює строк для пред`явлення наказу до виконання.

Керуючись ст.ст. 234-235, 329 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 ЗУ "Про судовий збір" суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" про поновлення строку пред`явлення наказу до виконання задовольнити.

2. Поновити Публічному акціонерному товариству Комерційний Банк "Приватбанк" строк для пред`явлення до виконання наказу Господарського суду Волинської області №903/791/19-1 від 21.12.2019.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст. 235 ГПК України.

Ухвала суду підписана 08.03.2023.

Ухвали суду підлягають оскарженню до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК Україн

Суддя М. С. Шум