ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06.03.2023 Справа № 914/739/23

Господарський суд Львівської області у складі

Судді Фартушка Т.Б., розглянувши матеріали заяви: Фізичної особи-підприємця Шаленого Максима Юрійовича від 02.03.2023р. б/н (вх.№796 від 02.03.2023р.)

про: скасування судового наказу від 09.01.2023р. у справі №914/9/23

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Тенмар» (01103, м.Київ, бульвар Дружби Народів, буд.18/7; ідент.код 38239462)

до боржника: Фізичної особи-підприємця Шаленого Максима Юрійовича ( АДРЕСА_1 ; ідент.код НОМЕР_1 )

про: видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Шаленого Максима Юрійовича ( АДРЕСА_1 ; ідент.код НОМЕР_1 ) грошових коштів у сумі 246800,00 грн.

Представники Учасників справи не викликались.

ВСТАНОВИВ:

02.01.2023р. до Господарського суду Львівської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Тенмар» від 20.12.2022р. б/н (вх. №10) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Шаленого Максима Юрійовича грошових коштів у сумі 246800грн.

09.01.2023р. Господарським судом Львівської області видано судовий наказ №914/9/23 про стягнення з Фізичної особи-підприємця Шаленого Максима Юрійовича ( АДРЕСА_1 ; ідент.код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тенмар» (01103, м.Київ, бульвар Дружби Народів, буд.18/7; ідент.код 38239462): борг у сумі 246800,00грн.; стягнення з Фізичної особи-підприємця Шаленого Максима Юрійовича ( АДРЕСА_1 ; ідент.код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тенмар» (01103, м.Київ, бульвар Дружби Народів, буд.18/7; ідент.код 38239462) витрати на судовий збір у сумі 248,10грн.

У резолютивній частині вказаного судового наказу також зазначено, що відповідно до ч. 1 та 2 ст. 157 ГПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до нього документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.

Судовий наказ від 09.01.2023р. у справі №914/9/23 09.01.2023р. надіслано судом на адресу Боржника: 79013, Львівська область, м.Львів, вул.Кольберга, буд.8, кв.1, що підтверджується відповідним Списком розсилки поштової кореспонденції від 09.01.2023р., проте, 11.02.2023р. повернуто відділенням поштового зв`язку «за закінченням встановленого терміну зберігання», що підтверджується витягом інформації відстеження пересилання поштового відправлення за ідентифікатором №123 "Трекінг" з інтернет-порталу АТ "Укрпошта" (https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html).

02.03.2023р. Боржником подано до Господарського суду Львівської області заяву від 02.03.2023р. б/н (вх. №796) про скасування судового наказу від 09.01.2023р. у справі №914/9/23, в якій зазначає про необґрунтованість вимог Стягувача (Заявника).

До поданої заяви Боржником долучено клопотання від 02.03.2023р. б/н про поновлення строку на звернення до суду із заявою про скасування судового наказу від 09.01.2023р. у справі №914/9/23, в якому просить суд задоволити клопотання про поновлення пропущеного строку на звернення до суду із заявою про скасування судового наказу від 09.01.2023р. у справі №914/9/23 та поновити пропущений строк на звернення до суду із заявою про скасування судового наказу від 09.01.2023р. у справі №914/9/23.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку подання заяви про скасування судового наказу Боржник зазначає, що не отримував копії судового наказу із доданими до неї документами, оскільки перебуває за кордоном, а про наявність судового наказу від 09.01.2023р. у справі №914/9/23 дізнався з реєстру судових рішень.

Боржник зазначає, що згідно ч.1 ст.157 ГПК України має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав.

Приписами ст.156 ГПК України встановлено, що після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові на його офіційну електронну адресу, або рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного, якщо офіційної електронної адреси боржник не має.

Одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувана про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами.

Копія (текст) судового наказу, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, разом з додатками надсилаються боржнику за адресою місцезнаходження (місця проживання), зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Днем отримання боржником копії судового наказу є день його вручення боржнику, визначений відповідно до статті 242 цього Кодексу.

З наведеного, в тому числі з покликанням на ст.ст.118-119 ГПК України, Боржник підсумовує, що відновлення пропущеного строку є правом суду, виходячи з встановлення поважності причин пропуску строку. При цьому, поважними визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними.

Крім того, Боржник зазначає, що винесення Господарським судом Львівської області наказу від 09.01.2023р. у справі №914/9/23 здійснювалось без повідомлення Шаленого Максима Юрійовича як фізичної особи-підприємця, а направлений судовий наказ був єдиним процесуальним документом, з якого особа могла дізнатись з приводу існування провадження у даній справі та ознайомитись з його змістом.

Разом з тим Боржник вказує, що, зважаючи на особливу правову конструкцію інституту наказаного провадження, процесуальним законом передбачено строк, протягом якого боржник може звернутись із заявою про скасування судового наказу, оскільки у протилежному випадку боржник, фактично, своєю мовчазною згодою визнає заборгованість безспірною. Така процесуально-правова конструкція узгоджується зі змістом та метою наказного провадження. Відтак, з боку суду потребує дослідженню наявність достеменних доказів беззаперечної обізнаності особи з обставиною винесення господарським судом судового наказу та його змістом.

Згідно ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є день вручення судового рішення під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019р. у справі №523/8249/14-ц зроблено висновок, що повернення поштової кореспонденції з повістками про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не свідчить про належне інформування особи про час і місце розгляду справи.

Боржник зазначає, що згідно останньої правової позиції Великої Палати Верховного суду, викладеної у постанові від 06.10.2020р. у справі №2-24/494-2009, повернення відправлення до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не є доказом належного інформування сторони. Відповідний висновок про те, що саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду має бути враховано при вирішенні тотожних спорів судами викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №755/10947/17 (провадження №14-435цс18) від 30.01.2019р.

З наведеного Боржник підсумовує, що приписи ГПК України не дозволяють дійти висновку, що знаходження ухвали господарського суду у точці видачі та її повернення на адресу суду з вказівкою причини - «за закінченням терміну зберігання» є доказом належного отримання стороною процесуального документа суду та обізнаності з його змістом.

Відтак, на думку Боржника, повернуте на адресу Господарського суду Львівської області відповідне поштове відправлення, в якому могли б знаходитися копія судового наказу та матеріали наказного провадження з причин «за закінченням терміну зберігання» не може розглядатись в якості доказу відмови сторони від її одержання та не є беззаперечним доказом належного інформування особи зі змістом наказу господарського суду Львівської області від 09.01.2023р. у справі №914/9/23.

У зв`язку з цим Боржник вважає вищенаведені доводи про те, що Шалений Максим Юрійович не отримав копію судового наказу із заявою стягувана про його видачу, та дізнався про існування судового наказу та його зміст з Реєстру судових рішень - обґрунтованими.

З приводу наведеного суд зазначає, що частинами 1, 4, 7 ст.116 ГПК України передбачено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок; якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день; строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Згідно ч.ч.1-3 ст.156 ГПК України після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові на його офіційну електронну адресу, або рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного, якщо офіційної електронної адреси боржник не має; одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами; копія (текст) судового наказу, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, разом з додатками надсилаються боржнику за адресою місцезнаходження (місця проживання), зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч.1 ст.157 ГПК України божник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав.

Згідно ч.2 ст.158 ГПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 157 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Приписами ч.4 ст.13 ГПК України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку; заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч.ч.2 та 3 ст.119 ГПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду; якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

З приводу наведених Боржником доводів суд зазначає, і аналогічну правову позицію викладено, зокрема, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2021р. у справі №800/234/17 (пункти 117-119), що у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Окрім того, суд звертає увагу, і аналогічну правову позицію викладено, зокрема, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018р. у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), а також постановах Верховного Суду від 27.11.2019р. у справі №913/879/17, від 21.05.2020р. у справі№10/249-10/19, від 15.06.2020р. у справі №24/260-23/52-б та від 18.03.2021р. у справі №911/3142/19, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.

Відповідно до ч.4 ст.236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд зазначає, і аналогічну правову позицію викладено, зокрема, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019р. у справі №755/10947/17, що, незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

З врахуванням встановлених судом в мотивувальній частині цієї ухвали обставин справи, в тому числі надіслання судом копії судового наказу Господарського суду Львівської області від 09.01.2023р. у справі №914/9/23 Боржнику та повернення відділенням поштового зв`язку рекомендованого поштового відправлення за ідентифікатором 123 за закінченням встановленого терміну зберігання, беручи до уваги дату постановлення Великою Палатою Верховного Суду постанови у справі №800/234/17 (15.09.2021р.) суд зазначає про необґрунтованість доводів Боржника про те, що знаходження ухвали господарського суду у точці видачі та її повернення на адресу суду з вказівкою причини - «за закінченням терміну зберігання» є доказом належного отримання стороною процесуального документа суду та обізнаності з його змістом, а повернуте на адресу господарського суду Львівської області відповідне поштове відправлення, в якому могли б знаходитися копія судового наказу та матеріали наказного провадження з причин «за закінченням терміну зберігання» не може розглядатись в якості доказу відмови сторони від її одержання та не є беззаперечним доказом належного інформування особи зі змістом наказу Господарського суду Львівської області від 09.01.2023р. у справі №914/9/23.

Крім цього, як зазначено вище, в обґрунтування поважності причин пропуску строку подання заяви про скасування судового наказу Боржник зазначає, що не отримував копії судового наказу із доданими до неї документами, оскільки перебуває за кордоном.

Відповідно до статей 73, 74 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

В порушення зазначених вимог ГПК України Боржником до поданих Заяви про скасування судового наказу від 02.03.2023р. та Клопотання про поновлення строку на звернення до суду із заявою про скасування судового наказу не долучено жодних доказів на підтвердження обставини перебування Боржника за кордоном на момент надходження кореспонденції суду у справі №914/9/23.

Відтак, Клопотання Фізичної особи-підприємця Шаленого Максима Юрійовича від 02.03.2023р. б/н про поновлення строку на звернення до суду із заявою про скасування судового наказу від 09.01.2023р. у справі №914/9/23, виданого господарським судом Львівської області слід відхилити, в поновленні строку на подання заяви про скасування судового наказу Господарського суду Львівської області від 09.01.2023р. у справі №914/9/23 відмовити, а заяву Фізичної особи-підприємця Шаленого Максима Юрійовича від 02.03.2023р. б/н (вх.№796 від 02.03.2023р.) про скасування судового наказу від 09.01.2023р. у справі №914/9/23 повернути.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 116, 118, 119, 158, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання Фізичної особи-підприємця Шаленого Максима Юрійовича від 02.03.2023р. б/н про поновлення строку на звернення до суду із заявою про скасування судового наказу від 09.01.2023р. у справі № 914/9/23, виданого господарським судом Львівської області відхилити.

2. В поновленні строку на подання заяви про скасування судового наказу Господарського суду Львівської області від 09.01.2023р. у справі №914/9/23 відмовити.

3. Заяву Фізичної особи-підприємця Шаленого Максима Юрійовича від 02.03.2023р. б/н (вх.№796 від 02.03.2023р.) про скасування судового наказу від 09.01.2023р. у справі №914/9/23 повернути.

4. Ухвала набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.235 ГПК України.

5. Строк та порядок оскарження ухвали визначено главою І розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - lv.arbitr.gov.ua/sud5015/.

Суддя Фартушок Т.Б.