ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2023м. ХарківСправа № 922/1862/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Федоровій Т.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Фермерського господарства "Олена" (26300, Кіровоградська обл., Гайворонський р-н, м. Гайворон, вул. Шкільна, 1, )
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроінвест холдинг" (63256, Харківської області, Красноградський район, село Старовірівка, вул. Вишнева, 95, )
про визнання права власності, витребування майна
за участю представників:

позивача - Мелєзгінов Ю.В.

відповідача - Бардакова А.О.,

ВСТАНОВИВ:

ФГ "Олена" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до ТОВ "Агроінвест холдинг", в якій просить суд:

- визнати право власності за ФГ "Олена" на рухоме майно, а саме: трактор гусеничний, марки Chellenger МТ 765С, заводський номер НОМЕР_1 , двигун НОМЕР_2 , 2009 року випуску;

- витребувати з чужого незаконного володіння у ТОВ "Агроінвест Холдінг" рухоме майно, а саме: трактор гусеничний, марки Chellenger МТ 765С, заводський номер НОМЕР_1 , двигун НОМЕР_2 , 2009 року випуску.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 20.10.22р. позовну заяву ФГ"Олена" залишено без руху. Надано позивачу строк десять днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви, а саме надати до суду докази направлення відповідачу позовної заяви.

24.10.22р. позивач надав суду докази направлення відповідачу позовної заяви.

Ухвалою від 25.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №922/1862/22 за правилами загального позовного провадження.

11.11.2022 від позивача надійшли документи для долучення до матеріалів справи (вхідний № 13875/22), які судом долучені до матеріалів справи.

11.11.2022 від позивача надійшли документи для долучення до матеріалів справи (вхідний № 13883/22), які судом долучені до матеріалів справи.

11.11.2022 від позивача надійшло клопотання про витребування доказів, в якому позивач просив суд витребувати у відповідача оригінал свідоцтва про реєстрацію великотонажного транспортного засобу або іншого технологічного засобу на трактор марки Chellenger МТ 765С, двигун НОМЕР_2 , 2009 року випуску виданого на ім`я ОСОБА_1 серія НОМЕР_3 від 10.04.2020 року для огляду в судовому засіданні.

22.12.2022 від відповідача надійшло повідомлення про неможливість надання до суду оригіналу свідоцтва про реєстрацію великовантажного транспортного засобу трактор марки Chellengeг МТ 765С, двигун НОМЕР_2 , 2009 року випуску виданого на ім`я ОСОБА_1 серія НОМЕР_3 від 10.04.2020 року для огляду в судовому засіданні.

Ухвалою від 23.12.2022 закрито підготовче провадження по справі №922/1862/22 та призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні.

Представник позивача в судовому засіданні 27.02.2023 підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні 27.02.2023 проти позову заперечував повністю.

Враховуючи те, що одним з принципів судочинства є свобода в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

Звертаючись до суду з відповідним позовом, позивач вказує, що право власності позивача підтверджується договором - купівлі продажу № 3010/1-03 від 30.10.2018 року (копія договору додається), свідоцтвом про реєстрацію ТЗ, виписками по рахунках та податковими накладними за 2018-2019 рік з яких випливає, що позивач розрахувався із продавцем за трактор гусеничний марки Chellenger (Cat11), модель С0700, серійний номер 0413 маркування кузова НОМЕР_4 , кабіна жовтого кольору, номерні знаки державної реєстрації відсутні (МТ765С).

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 06.08.2020 року у справі № 908/847/20 вирішено:

Позовні вимоги Фермерського господарства "Олена" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Маяки", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьова Тетяна Валентинівна про витребування майна з чужого незаконного володіння задовольнити в повному обсязі.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Маяки" (69041, м. Запоріжжя, вул. Мінська, б. 9, кім 112, ідентифікаційний код юридичної особи 38731656) передати власнику - Фермерському господарству "Олена" (26300, Кіровоградська обл., Гайворонський р-н, м. Гайворон, вул. Шкільна, б. 1, ідентифікаційний код юридичної особи 20657357) належне останньому на праві власності майно, а саме:

1. Трактор гусеничний, МТ865 Chellenger (Cat), маркування кузова реєстраційний номер НОМЕР_1 , маркування кабіни № НОМЕР_2 , трактор жовтого кольору в робочому стані.

2. Трактор колісний Chellenger МТ765S, 2002 р.в. дата реєстрації 30.05.2012, марка кабіни 002852, жовтого кольору, н.з. НОМЕР_10

3. Трактор гусеничний, марки Chellenger (Cat11), модель С0700, серійний номер 0413 маркування кузова НОМЕР_3 , кабіна жовтого кольору, номерні знаки державної реєстрації відсутні ( НОМЕР_4 ).

4. Сівалка зеленого кольору марки Great Piains, моделі № НОМЕР_9, серія НОМЕР_5 .

5. Оприскувач Chellenger жовтого кольору (SС4660), АgСС4660ЕС№ НОМЕР_6 , р.в. 2012.

6. Сівалка синього кольору Kinze, р.в. 2012, № НОМЕР_7 .

7. Плуг глибокорозпушувач зеленого кольору «Fra Last», виробництво Угорщини, ном. НОМЕР_8 .

8. Плуг синього кольору LEMKEN QS, на рамі наявна наліпка назва «Res Trade», особлива відмітка на рамі під № 2.

9. Погрузчик MANITOU колісний червоно кольору.

10. Плуг червоного кольору, Massey Ferguson тип. ТНR S18180АМ, N002-72372.

11. Культиватор зеленого кольору John Deer, маркування на рамі 2200.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Маяки" (69041, м. Запоріжжя, вул. Мінська, б. 9, кім 112, ідентифікаційний код юридичної особи 38731656) на користь Фермерського господарства "Олена" (26300, Кіровоградська обл., Гайворонський р-н, м. Гайворон, вул. Шкільна, б. 1, ідентифікаційний код юридичної особи 20657357) судовий збір у розмірі 2 102,00 грн (дві тисячі сто дві гривні 00 коп.).

16.09.2020 року видано судовий наказ у справі 908/847/20 про примусове виконання рішення суду.

За твердженнями позивача, станом на 04.09.2022 року рішення суду не виконано.

Також, як вказує в позові позивач, на початку 2022 року силами ФГ "Олена" було самостійно відшукано ряд техніки, яка повинна бути нам повернута на підставі рішення Господарського суду Запорізької області, та було встановлено, що ряд нашої техніки в тому числі і трактор гусеничний марки Chellenger МТ765С, модель С0700, серійний номер 0413 маркування кузова НОМЕР_4 , кабіна жовтого кольору номерні знаки державної реєстрації відсутні, двигун НОМЕР_2 рік випуску 2009 з находиться у незаконному володінні та користуванні ТОВ "Агроінвест Холдінг", техніка знаходиться в селі Охоче та Старовірівка Красноградського району Харківської області.

21 серпня 2022 року позивач звернувся до Красноградського відділу поліції Харківської області із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

На підставі звернення позивача Красноградським ВП відкрито кримінальне провадження №0000455 від 21.07.2022 за ч.1 ст.382 КК України та внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвалою слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області від 01.07.2022 року у справі № 626/1253/22 ухвалено:

- Накласти арешт на трактор гусеничний марки Chellenger МТ765С, модель С0700, серійний номер 0413 маркування кузова НОМЕР_7 , кабіна жовтого кольору номерні знаки державної реєстрації відсутні, рік випуску 2009, що належить на праві власності ФГ "Олена" головою та засновником якої є ОСОБА_2 , який було вилучено в ході проведення обшуку 29.07.2022 за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони вчинення дій, направлених на передачу, відчуження, користування та/або розпорядженням вилученим майном.

- Передати під відповідальне зберігання вищевказаний вилучений трактор голові та за засновнику ФГ "Олена" ОСОБА_2 , який є його власником.

- Визначити відповідальною особою за збереження даного ТЗ ОСОБА_2 попередивши його про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна до скасування арешту у встановленому порядку нормами діючого КПК.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою Красноградського районного суду директором ТОВ "Агроінвест Халдінг" подано апеляційну скаргу до Харківського апеляційного суду на ухвалу слідчого судді від 21.07.2022 року у справ № 626/1253/22.

Як вказує позивач, під час слухання справи 01.09.2022 року у Харківському апеляційному судді відповідач надав до суду свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на трактор гусеничний марки Chellenger МТ765С, модель С0700, серійний номер НОМЕР_8 маркування кузова НОМЕР_7 , кабіна жовтого кольору, рік випуску 2009 зареєстрованого 10.04.2020 року управлінням Держпраці у Дніпропетровській області.

Позивач стверджує, що постановою Харківського апеляційного суду від 01.09.2022 року у справі № 626/1253/22 ухвалу Красноградського районного суду від 01.08.2022 року у справі № 626/1253/22 скасовано та вирішено питання щодо повернення трактора гусеничного марки Chellenger МТ765С, модель С0700, серійний номер 0413 маркування кузова НОМЕР_7 , кабіна жовтого кольору, рік випуску 2009 відповідачу, без права продажу до встановлення належності власнику даного трактора.

Враховуючи вищевикладене, позивач звертається до суду за захистом свого порушеного права власності та відновленням порушеного права щодо власності на трактор гусеничний марки Chellenger МТ765С, модель С0700, серійний номер 0413 маркування кузова НОМЕР_4 , двигун НОМЕР_2 , кабіна жовтого кольору, рік випуску 2009.

Відповідачем в своїх поясненнях зазначається, що в межах кримінального провадження №0000203 від 17.09.2022 ухвалою слідчого судді Краспоградського районного суду Харківської області від 04.11.2022 року у справі № 626/1815/22 (провадження №1-кс/626/927/2022) вирішено задовольнити клопотання дізнавача, погоджене з прокурором, та накласти арешт на трактор гусеничний марки Chellenger МТ765С, модель С0700, серійний номер НОМЕР_8 , маркування кузова НОМЕР_4 , 2009 року випуску, який відповідно до договору купівлі-продажу №3010/1-03 від 30.10.2018, належить па праві власності ФГ "Олена" () шляхом позбавлення права на його відчуження та розпорядження; передати трактор на відповідальне зберігання представнику ФГ "Олена", уповноваженому управляти майном господарства.

При цьому, як вказує відповідач, в межах іншого кримінального провадження - № 0000455 від 21.07.2022 року, ухвалою Харківського апеляційного суду від 01.09.2022 року у справі №626/1253/22 (І-кс/626/569/22) було скасовано ухвалу слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області від 01.08.2022 року про арешт майна та повернуто ТОВ "Агроінвест холдинг" трактор гусеничний Chellenger МТ765С, модель С0700, серійний номер 0413, маркування кузову НОМЕР_4 , жовтого кольору, заборонивши відчуження та розпорядження цим майном, без заборони права користування ним.

Таким чином, відповідач стверджує що, питання фактичного перебування трактора у володінні тієї чи іншої особи наразі вирішуються в межах саме кримінальних проваджень та визначаються судом в передбаченому КПК України порядку.

При цьому, за твердженнями відповідача, сам позивач в своєму позові визнає та зазначає, що трактор перебуває в володінні ТОВ "Агроінвест холдинг" на підставах, які виникли в межах кримінального провадження на підставі ухвали Харківського апеляційного суду від 01.09.2022 року, а не на підставі будь-яких цивільно-правових відносин.

Отже, на тверде переконання ТОВ "Агроінвест холдинг", питання витребування такого трактору у ТОВ "Агроінвест холдинг" може вирішуватися лише в рамках кримінального провадження, а не в рамках цієї справи, тобто не в порядку господарського судочинства.

Крім того, як зазначає відповідач, саме ОСОБА_1 подано позов до ФГ "Олена" про визнання права власності на трактор.

В той же час, за твердженнями відповідача, ФГ "Олена" однією із позовних вимог необґрунтовано заявляє вимогу про витребування спірного трактора з чужого незаконного володіння саме у ТОВ "Агроінвест холдинг".

На думку відповідача, ТОВ "Агроінвест холдинг" не є належним відповідачем по цій справі, тому у задоволенні позовних вимог ФГ "Олена" має бути відмовлено в повному обсязі.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

Право на звернення до господарського суду в установленому порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (частини 1, 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на положення статті 4 Господарського процесуального кодексу України і статей 15, 16 Цивільного кодексу України підставою для захисту цивільного права чи охоронюваного законом інтересу є його порушення, невизнання чи оспорення. Отже, задоволення судом позову можливе лише за умови доведення позивачем обставин щодо наявності у нього відповідного права (охоронюваного законом інтересу), а також порушення (невизнання, оспорення) цього права відповідачем з урахуванням належно обраного способу судового захисту.

Положеннями статті 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої-п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Під захистом цивільних прав розуміють передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права. Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За змістом частини першої статті 321 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).

Відповідно до ст. 1 Протоколу до Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як встановлено судом, в межах кримінального провадження - № 0000455 від 21.07.2022 року, ухвалою Харківського апеляційного суду від 01.09.22 року у справі №626/1253/22 (І-кс/626/569/22) було скасовано ухвалу слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області від 01.08.2022 року про арешт майна та повернуто ТОВ "Агроінвест холдинг" трактор гусеничний Chellenger МТ765С, модель С0700, серійний номер 0413, маркування кузову НОМЕР_4 , жовтого кольору, заборонивши відчуження та розпорядження цим майном, без заборони права користування ним.

Суд приймає посилання відповідача, ТОВ "Агроінвест холдинг", про те, що воно не є власником транспортного засобу трактор марки Chellenger МТ765С МТ 765С, двигун НОМЕР_2 , 2009 року випуску, не пред`являє жодних вимог щодо права власності на трактор.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Суд зазначає, що вирішуючи спір про визнання права власності на підставі ст. 392 ЦК України, слід враховувати, що за змістом зазначеної норми судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне у позивача таке право, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його.

Передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності за ст. 392 ЦК України у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами права власності особи щодо майна, яке оспорюється або не визнається іншою особою, а також порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно, оскільки підставою для звернення до суду з позовом про визнання права власності відповідно до зазначеної норми є саме оспорення або невизнання права, а не намір набути таке право за рішенням суду.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Агроінвест холдинг" в процесі розгляду даної справи жодним чином не оспорює будь-яке право позивача щодо спірного майна.

Згідно ст.387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. При цьому ст.387 ЦК України передбачено, що якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Змагальність сторін є одним із основних принципів господарського судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір, керуючись принципом верховенства права.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 Господарського процесуального кодексу України).

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина перша статті 77 Господарського процесуального кодексу України).

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (стаття 78 Господарського процесуального кодексу України).

17 жовтня 2019 року набув чинності Закон України від 20 вересня 2019 року № 132-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким були внесені зміни до Господарського процесуального кодексу України, зокрема змінено назву статті 79 Господарського процесуального кодексу України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів", викладено її у новій редакції, та фактично впроваджено в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Тлумачення змісту статті 79 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що ця стаття покладає на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Аналогічний висновок Верховного Суду викладений у пункті 7.44. постанови від 16 лютого 2021 року у справі № 927/645/19.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 2 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 4 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосований Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Зазначений підхід узгоджується і з судовою практикою Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23 серпня 2016 року у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" («J.K. AND OTHERS v. SWEDEN») ЄСПЛ наголошує, що у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом" ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

На підставі вищевикладеного, суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимоги щодо визнання права власності за ФГ "Олена" на Трактор гусеничний, марки Chellenger МТ 765С, заводський номер НОМЕР_1 , двигун НОМЕР_2 , 2009 року випуску та витребування його у Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроінвест Холдінг" з чужого незаконного володіння .

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 129 ГПК України. Судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, судові витрати покладаються на відповідача в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 16, 16, 316, 321, 387, 392 Цивільного кодексу України; ст.ст. 1, 2, 4, 5, 12, 13, 14, 15, 73, 74, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 256, 257, 259 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, або до суду першої інстанції відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "13" березня 2023 р.

Суддя Л.В. Шарко