ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2023 року

м. Київ

cправа № 921/181/17-г/4

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Дроботової Т. Б. - головуючого, Багай Н. О., Чумака Ю. Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "-Автотехсервіс-"

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 16.11.2022 (судді: Малех І. Б. - головуючий, Гриців В. М., Зварич О. В.)

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АСКО"

до Тернопільської міської ради

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "-Автотехсервіс-",

про визнання незаконним рішення Тернопільської міської ради № 7/13/168 від 20.12.2016,

В С Т А Н О В И В:

1. Короткий зміст позовних вимог і судових рішень

1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю "АСКО" (далі - ТОВ "АСКО") звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Тернопільської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Товариства з обмеженою відповідальністю "-Автотехсервіс-" (далі - ТОВ "-Автотехсервіс-") про визнання незаконним рішення Тернопільської міської ради від 20.12.2016 № 7/13/168.

1.2. Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 25.05.2017, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 31.07.2017, які були залишені без змін постановою Вищого господарського суду України від 05.12.2017, у задоволенні позову відмовлено.

1.3. У червні 2019 року ТОВ "АСКО" подало до Господарського суду Тернопільської області заяву про перегляд рішення Господарського суду Тернопільської області від 25.05.2017 у справі за нововиявленими обставинами, в якій просило це рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити (а.с. 7 - 10, т. 5).

1.4. Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 18.12.2019 у задоволенні вказаної заяви відмовлено, а рішення Господарського суду Тернопільської області від 25.05.2017 залишено в силі.

1.5. 01.06.2022 ТОВ "АСКО" повторно звернулось до Господарського суду Тернопільської області із заявою від 30.05.2022 про перегляд рішення Господарського суду Тернопільської області від 25.05.2017 у справі № 921/181/17-г/4 за нововиявленими обставинами. На підставі пункту 3 частини 2 статті 320 Господарського процесуального кодексу України просив скасувати рішення Господарського суду Тернопільської області від 25.05.2017 та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

1.6. ТОВ "-Автотехсервіс-" звернулося до Господарського суду Тернопільської області з відзивом, в якому навело аргументи про відсутність підстав для скасування оскаржуваного судового рішення. У відзиві також зазначило попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу, які планує понести при перегляді заяви позивача про перегляд рішення суду першої інстанції від 25.05.2017 за нововиявленими обставинами у Господарському суді Тернопільської області (15 000,00 грн).

1.7. Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 30.08.2022 відмовлено у задоволенні заяви ТОВ "АСКО" про перегляд рішення Господарського суду Тернопільської області від 25.05.2017 у справі № 921/181/17-г/4 за нововиявленими обставинами, а рішення суду першої інстанції від 25.05.2017 залишено в силі.

1.8. 31.08.2022 ТОВ "-Автотехсервіс-" на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України звернулося до суду із заявою про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених при перегляді заяви ТОВ "АСКО" про перегляд рішення Господарського суду Тернопільської області від 25.05.2017 за нововиявленими обставинами. До цієї заяви долучило докази про понесення ним судових витрат на професійну правничу допомогу.

1.9. Позивачем до Господарського суду Тернопільської області було подано клопотання про зменшення цих судових витрат, обґрунтоване тим, що вони є неспівмірні з складністю справи, наданими адвокатом послугами і часом на їх надання.

1.10. Додатковою ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 08.09.2022 задоволено заяву ТОВ "-Автотехсервіс-" про ухвалення додаткового рішення. Стягнуто з ТОВ "АСКО" на користь ТОВ "-Автотехсервіс-" 15 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Вказана ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що наявними у матеріалах справи доказами підтверджується, що витрати на професійну правничу допомогу у сумі 15 000,00 грн є співмірними зі складністю справи, наданими послугами, обсягом та часом, витраченим на надання цих послуг.

1.11. Постановою Західного апеляційного господарського суду від 16.11.2022 скасовано додаткову ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 08.09.2022. Прийнято нове рішення, яким заяву ТОВ "-Автотехсервіс-" задоволено частково та стягнуто з ТОВ "АСКО" на користь ТОВ "-Автотехсервіс-" 7 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. У задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

Суд апеляційної інстанції, керуючись статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, визнав розумним та обґрунтованим стягнення з ТОВ "-Автотехсервіс-" на користь ТОВ "АСКО" 7 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, врахувавши при цьому заперечення позивача щодо заявленої ТОВ "-Автотехсервіс-" суми витрат на професійну правничу допомогу.

2. Короткий зміст касаційної скарги і заперечень на неї

2.1. ТОВ "-Автотехсервіс-", не погоджуючись із постановою Західного апеляційного господарського суду від 16.11.2022, подало касаційну скаргу на постанову апеляційного господарського суду, в якій просить її скасувати, залишивши в силі ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 08.09.2022.

Скаржник вважає, що постанова суду апеляційної інстанції від 16.11.2022 не відповідає частинам 4, 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України; в оскаржуваному судовому рішенні суд застосував норми права без урахування висновку щодо їх застосування у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 30.03.2021 у справі № 906/432/19; безпідставно втрутився у договірні відносини між адвокатом та клієнтом; судом апеляційної інстанції не надано оцінки послугам на професійну правничу допомогу, наведеним адвокатом у звіті, на предмет їх необхідності, а щодо розміру гонорару - щодо його розумності та виправданості, на відміну від суду першої інстанції. Зазначив, що справа розглядалась ще у 2013 - 2014 роках, а тому адвокат Авдєєнко В. В. не зміг пригадати підстав та предмет спору, докази, на яких ґрунтувався позов, а також нормативно-правове обґрунтування, що стало підставою для його повторного ознайомлення з матеріалами справи перед підготовкою відзиву на заяву про перегляд рішення суду першої інстанції за нововиявленими обставинами.

2.2. У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "АСКО" просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Західного апеляційного господарського суду від 16.11.2022 - без змін, оскільки вона є законною та обґрунтованою.

Вважає, що апеляційний господарський суд, на відміну від суду першої інстанції, дійшов висновку про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу на підставі оцінки наявних у справі доказів, з урахуванням критеріїв розумності їх розміру та виходячи з конкретних обставин справи.

2.3. 13.02.2023 до Верховного Суду від ТОВ "АСКО" надійшло доповнення до відзиву на касаційну скаргу, в якому просило врахувати висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 24.01.2023 у справі № 921/628/19, прийняту у подібних правовідносинах. При цьому послався на необхідність продовження строку на подання цього доповнення до відзиву з огляду на те, що вказана постанова Верховного Суду від 24.01.2023 була прийнята вже після подання ТОВ "АСКО" відзиву.

3. Розгляд касаційної скарги та позиція Верховного Суду

3.1. Ухвалою Верховного Суду від 23.12.2022 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "-Автотехсервіс-" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 16.11.2022 і вирішено здійснити перегляд постанови суду апеляційної інстанції у порядку письмового провадження.

13.02.2023 на запит Верховного Суду від Західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 921/181/17-г/4.

Зважаючи на викладене, з метою всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи Верховний Суд дійшов висновку про розгляд справи № 921/181/17-г/4 у розумний строк у розумінні положень статті 114 Господарського процесуального кодексу України, тобто такий, що є необхідним для виконання процесуальних дій і вирішення справи з метою забезпечення належного судового захисту.

3.2. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та аргументи, викладені у відзиві на неї, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судом апеляційної інстанцій норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення з огляду на таке.

3.3. Постановою Західного апеляційного господарського суду від 16.11.2022 скасовано додаткову ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 08.09.2022, якою здійснено розподіл витрат на професійну правничу допомогу за розгляд заяви про перегляд рішення Господарського суду Тернопільської області від 25.05.2017 у справі за нововиявленими обставинами і стягнуто з позивача на користь ТОВ "-Автотехсервіс-" 15 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Судом апеляційної інстанції прийнято нове рішення, яким заяву ТОВ "-Автотехсервіс-" задоволено частково та стягнуто з ТОВ "АСКО" на користь ТОВ "-Автотехсервіс-" 7500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

3.4. За змістом касаційної скарги ТОВ "-Автотехсервіс-" не погоджується зі висновком апеляційного господарського суду про стягнення з позивача на користь ТОВ "-Автотехсервіс-" 7500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції та просить залишити в силі додаткову ухвалу суду першої інстанції від 08.09.2022, якою стягнуто з позивача на користь ТОВ "-Автотехсервіс-" 15 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

3.5. Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (аналогічний висновок міститься у пункті 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 242/4741/16-ц).

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За статтею 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі в рішенні від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат зазначено, що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", пункти 79, 112).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268). Тобто нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (пункти 33, 34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20).

У разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, у розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат з складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Витрати на професійну правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16).

3.6. На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції за розгляд заяви позивача про перегляд рішення Господарського суду Тернопільської області від 25.05.2017 за нововиявленими обставинами на суму 15 000,00 грн ТОВ "-Автотехсервіс-" надав суду такі документи: копію ордера на надання правової допомоги ТОВ "-Автотехсервіс-" адвокатом Авдєєнком В. В. у Господарському суді Тернопільської області на підставі договору про надання правничої допомоги від 14.06.2022; копію договору від 14.06.2022, укладеного між ТОВ "-Автотехсервіс-" (замовник) та адвокатом Авдєєнком В. В. (виконавець); копію акта наданих послуг від 30.08.2022; копію звіту адвоката у справі № 921/181/17-г/4; копію рахунка на оплату від 30.08.2022 № 6 (а.с. 166, 223 - 226, т. 5).

Згідно з пунктом 1.1 договору виконавець зобов`язувався надати замовнику професійну правничу допомогу, а саме: ознайомитися із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у справі № 921/181/17-г/4, підготувати та подати відзив, здійснювати представництво інтересів замовника в Господарському суді Тернопільської області у цій справі в кількості до 2,5 год.

Пунктом 3.1 договору встановлено, що вартість послуг за договором становить 15000,00 грн, що підлягають оплаті на першу вимогу виконавця після прийняття судом рішення по суті спору.

Відповідно до звіту адвоката у справі № 921/181/17-г/4, Авдєєнком В. В. надано такі послуги ТОВ "-Автотехсервіс-" при перегляді відповідної заяви позивача у місцевому господарському суді: ознайомлення із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, на що затрачено 2 год., вартістю 4000,00 грн (2 год. затраченого часу * 2000,00 грн - вартість послуг за 1 год.); підготовка відзиву, на що адвокатом витрачено 3 год., вартістю 6000,00 грн (3 год. витраченого часу * 2000,00 грн - вартість послуг за 1 год.); участь у судових засіданнях, загальна тривалість 2,5 год., вартістю 5000,00 грн (2,5 год. тривалість участі у судових засіданнях * 2000,00 грн вартість наданих послуг за 1 год.), а всього на суму 15000,00 грн.

З акта від 30.08.2022 вбачається, що виконавцем (адвокатом) на підставі договору від 14.06.2022 надані такі послуги ТОВ "-Автотехсервіс-": ознайомлення із заявою ТОВ "АСКО" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у справі № 921/181/17-г/4; підготовлено та подано до Господарського суду Тернопільської області відзив та здійснено представництво інтересів в Господарському суді Тернопільської області у справі, загальною тривалістю 2,5 год. Вартість наданих послуг становить 15 000,00 грн.

У рахунку від 30.08.2022 № 6 погоджено, що вартість наданих послуг з ознайомлення із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами становить 4000,00 грн, за підготовку відзиву - 6000,00 грн та за участь у судових засіданнях - 5000,00 грн, а всього на суму 15 000,00 грн (при цьому зазначено, що вартість 1 год. наданих послуг становить 2000,00 грн).

3.7. У клопотанні позивач просив зменшити заявлений ТОВ "-Автотехсервіс-" розмір витрат на професійну правничу допомогу, вважаючи, що витрати у сумі 15 000, 00 грн не є неспівмірними з складністю справи, обсягом наданих послуг і часом, витраченим на їх надання.

3.8. Суд першої інстанції, надавши оцінку наявним у матеріалах справи копіям документів - договору про надання правничої допомоги від 14.06.2022, укладеному між ТОВ "-Автотехсервіс-" (замовник) та адвокатом Авдєєнком В. В. (виконавець), акту наданих послуг від 30.08.2022, звіту адвоката у справі № 921/181/17-г/4, рахунку на оплату від 30.08.2022 № 6, встановивши обсяг наданих адвокатом Авдєєнком В. В. послуг при розгляді відповідної заяви (підготовка відзиву на відповідну заяву позивача про перегляд судового рішення у справі № 921/181/17-г/4 за нововиявленими обставинами; участь адвоката Авдєєнка В. В. у судових засіданнях 21.06.2022, 02.08.2022, 25.08.2022, 30.08.2022 під час розгляду заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами загальною тривалістю 54 хв., в які не було включено час на підготовку адвоката до судових засідань, на дорогу до приміщення суду і у зворотньому напрямку, очікування засідання тощо), а також те, що витрати на професійну правничу допомогу, заявлені до стягнення ТОВ "-Автотехсервіс-", є співмірними зі складністю справи та наданими адвокатом послугами; часом, витраченим адвокатом на надання відповідних послуг; обсягом виконаних адвокатом послуг, дійшов висновку про стягнення з позивача на користь ТОВ "-Автотехсервіс-" 15 000, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу на підставі статей 126, 129 Господарського процесуального кодексу України.

3.9. Скасовуючи додаткову ухвалу суду першої інстанції від 08.09.2022, апеляційний господарський суд зазначив, що судом першої інстанції не надано належної оцінки тому, що представництво інтересів ТОВ "-Автотехсервіс-" адвокатом Авдєєнком В. В. здійснювалося у судах усіх інстанцій у цій справі (№ 921/181/17-г/4), а також і в справі № 7/86-1298, в якій предметом спору є визнання права власності на будівлю автозаправної станції, прийняте рішення в якій стало підставою для звернення позивача до суду із заявою про перегляд рішення Господарського суду Тернопільської області від 25.05.2017 за нововиявленими обставинами; адвокату були відомі суть спору у справах № 921/181/17-г/4, № 7/86-1298, він ознайомлений з матеріалами, які містяться у них, та зі змістом ухвалених у цих справах рішень; підстав для додатково вивчення матеріалів справи у представника ТОВ "-Автотехсервіс-" не було.

Апеляційний господарський суд при вирішені питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу за розгляд заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами правомірно врахував, що представник ТОВ "-Автотехсервіс-" адвокат Авдєєнко В. В. був обізнаний з позицію позивача, нормативно-правовим регулювання спірних правовідносин; адвокат Авдєєнко В. В. готував відзиви на позовну заяву, апеляційні та касаційні скарги з урахуванням вже наявної позиції, викладеної у справі, а тому підготовка адвокатом відзиву на заяву про перегляд рішення суду першої інстанції за нововиявленими обставинами не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи. У зв`язку з цим суд апеляційної інстанції, застосувавши до спірних правовідносин норми процесуального права - статті 123, 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з позивача на користь ТОВ "-Автотехсервіс-" 7500, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених при перегляді заяви позивача про перегляд рішення Господарського суду Тернопільської області від 25.05.2017 за нововиявленими обставинами.

Крім того, така послуга, як ознайомлення із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами є складовою послуги і включається у підготовку відзиву на касаційну скаргу (без ознайомлення із заявою підготувати відзив неможливо), а тому додатково визначати і стягувати її вартість окремо при стягненні вартості послуг за підготовку відзиву є помилковим і не відповідає критерію "розумності цих витрат".

3.10. Верховний Суд вважає, що апеляційний господарський суд, на відміну від суду першої інстанції, здійснив розподіл витрат на професійну правничу допомогу з правильним застосуванням норм статей 123, 126, 129 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням заперечень позивача, а також критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їх розміру і стягнення апеляційним господарським судом витрати у сумі 7500, 00 грн є співрозмірним з наданими адвокатом послугами позивачу у суді першої інстанції, що помилково не було враховано місцевим господарським судом.

Висновки апеляційного господарського суду про стягнення з позивача на користь ТОВ "-Автотехсервіс-" 7500, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу зроблені відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у додатковій постанові від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19.

3.11. Щодо доводів ТОВ "-Автотехсервіс-" у касаційній скарзі про безпідставність втручання суду апеляційної інстанції у договірні відносини між адвокатом та клієнтом, то вони є помилковими, оскільки не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат і, вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, які мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність, що правомірно було здійснено апеляційним господарським судом у цьому випадку (аналогічний висновок міститься у пункті 135 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21).

3.12. Постанова суду апеляційної інстанції прийнята відповідно до норм процесуального права, які підлягали застосуванню до спірних правовідносин, висновки апеляційного господарського суду відповідають висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду від 24.01.2023 у справі № 921/628/19, тобто прийнята відповідно до вимог частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України і підстав для її скасування немає.

Доводи в касаційній скарзі зводяться до переоцінки доказів, наявних у матеріалах справи, та до встановлення обставин, що з огляду на встановлені статтею 300 Господарського процесуального кодексу України межі розгляду справи судом касаційної інстанції не є компетенцією суду касаційної інстанції.

4. Висновки Верховного Суду

4.1. Згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Суд касаційної інстанції використовує процесуальні права суду першої інстанції виключно для перевірки правильності застосування норм матеріального і процесуального права судами першої та апеляційної інстанцій (частина 7 статті 301 Господарського процесуального кодексу України).

4.2. За змістом частини 1 статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

4.3. Оскільки викладені у касаційній скарзі доводи про порушення апеляційним господарським судом норм процесуального права під час ухвалення оскаржуваної постанови у справі не отримали підтвердження, Верховний Суд, переглянувши оскаржуване судове рішення в межах наведених у касаційній скарзі доводів, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, вважає, що постанову суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм процесуального права, тому підстав для її зміни чи скасування немає.

4.4. У касаційній скарзі ТОВ "-Автотехсервіс-" зазначило попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, які очікує понести у Верховному Суді при перегляді постанови Західного апеляційного господарського суду від 16.11.2022, докази чого надасть відповідно до вимог частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Оскільки підстав для задоволення касаційної скарги немає, то відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу ТОВ "-Автотехсервіс-", понесені у Верховному Суді при розгляді касаційної скарги на постанову суду апеляційної інстанції від 16.11.2022, покладаються на ТОВ "-Автотехсервіс-".

Керуючись пунктом 13 статті 8, статтями 300, 301, пунктом 1 частини 1 статті 308, статтями 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "-Автотехсервіс-" залишити без задоволення.

2. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 16.11.2022 у справі № 921/181/17-г/4 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Т. Б. Дроботова

Судді Н. О. Багай

Ю. Я. Чумак