ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

"28" лютого 2023 р.м. Одеса Справа № 916/3749/22
Господарський суд Одеської області у складі:

Судді Гут С.Ф.,

секретар судового засідання Борисова Н.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Гершулова О.В.,

від відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Комунальної установи ОДЕСРЕКЛАМА Одеської міської ради до відповідача: Міжнародного гуманітарного університету про стягнення 272654,64 грн заборгованості.

Встановив:

30.12.2022 р. Комунальна установа ОДЕСРЕКЛАМА Одеської міської ради (далі КУ ОДЕСРЕКЛАМА, Позивач) звернулась до Господарського суду Одеської області із позовною заявою про стягнення з Міжнародного гуманітарного університету (далі МГУ, Університет, Відповідач) 272654,64 грн заборгованості, з яких 5378,86 грн заборгованості за договором від 01.06.2016 р. № 1428-о, 79430,41 грн за договором від 01.07.2016 р. № 776-од, 187845,37 грн за договором від 01.08.2016 р. № 824-од, у зв`язку із порушенням умов останніх та невнесенням за період з вересня 2016 р. по 31.07.2021 р. плати за право користування місцями для розташування стаціонарної відеореклами.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.12.2022 р. позовній заяві КУ ОДЕСРЕКЛАМА Одеської міської ради присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 916/3749/22 та визначено суддю Господарського суду Одеської області Гута С.Ф. для розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.03.2023 р. прийнято позовну заяву КУ ОДЕСРЕКЛАМА до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/3479/22, ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 02.02.2023 р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.02.2023 р. відкладено розгляд справи на 28.02.2023 р.

Відповідно до залишеної на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення розписці надіслана МГУ на зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресу копія ухвали суду про відкриття провадження у справі отримана 23.01.2023 р.

Надіслана МГУ на зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресу копія ухвали суду від 02.02.2023 р. повернулась неврученою із відміткою поштової установи про відсутність адреса.

У призначене на 28.02.2023 р. судове засідання представник МГУ не з`явився, підстав незабезпечення явки представника Відповідачем не повідомлено.

Відповідно до пунктів 1 та 5 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: день вручення судового рішення під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Господарський суд враховує висновок викладений у рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 р. у справі Пономарьов проти України, згідно із яким, сторони у розумні інтервали часу повинні вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами.

Враховуючи викладене, МГУ вважається належним чином повідомленим про призначенні в ході розгляду справи судові засідання.

Додатково, у даному випадку суд враховує, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

В ході розгляду даної справи Господарським судом Одеської області, у відповідності до пункту 4 частини 5 статті 13 ГПК України, створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Письмового відзиву від МГУ до Господарського суду Одеської області як і інших клопотань або заяв по суті справи не надходило, у зв`язку з чим у відповідності до частини 9 статті 165 ГПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

28.02.2023 р. судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку статті 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Приписами статті 14 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані докази, суд встановив:

29.06.2016 р. Управлінням реклами Одеської міської ради видано МГУ дозвіл № 4743-В1/П/С-К на розміщення стаціонарної відеореклами площею 2,96м х 2,35м х 1 ст. за адресою м. Одеса, вул. Черняховського, 2. Строк дії дозволу з 29.06.2016 р. по 29.06.2021 р.

29.06.2016 р. Управлінням реклами Одеської міської ради видано МГУ дозвіл № 4861-В1/П/С-К на розміщення стаціонарної відеореклами площею 4,028м х 3,2м х 2 ст. за адресою м. Одеса, Фонтанська дорога, 33. Строк дії дозволу з 28.07.2016 р. по 28.07.2021 р.

28.07.2016 р. Управлінням реклами Одеської міської ради видано МГУ дозвіл № 4862-В2/М/С-Щ на розміщення стаціонарної відеореклами площею 3м х 6м х 1 ст. за адресою м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 18. Строк дії дозволу з 28.07.2016 р. по 28.07.2021 р.

01.06.2016 р. між КУ ОДЕСРЕКЛАМА (Підприємство) та МГУ (Користувач) укладено договір на право тимчасового користування місцями для розміщення рекламних засобів № 1428-О (Договір № 1), за умовами пункту 2.1 якого Підприємство надає Користувачу право за плату тимчасово використовувати для розташування рекламних засобів місця на територіях, будівлях, спорудах, що є комунальною власністю територіальної громади міста Одеси, або інших об`єктах, що перебувають на утриманні органів, підприємств, установ та/або організації Одеської міської ради та не передані у власність іншим особам.

Місця для розташування рекламних засобів та розрахунок плати за їх використання визначаються у відповідних додатках до цього Договору (пункт 2.2 Договору № 1).

Плата за цим Договором визначається на підставі тарифів та коригуючих коефіцієнтів до них, встановлених виконавчим комітетом Одеської міської ради та чинних на момент укладання цього Договору (пункт 5.1 Договору № 1).

Користувач вносить плату за цим Договором щомісячно не пізніше 27 числа місяця, за який вноситься плата, шляхом перерахунку відповідних коштів до бюджету міста Одеси на відповідний рахунок, відкритий в органах Державної казначейської служби України, зазначений в цьому Договорі (пункт 5.2 Договору № 1).

За невиконання або неналежне виконання обов`язків за цим Договором винна Сторона відшкодовує іншій стороні завданні збитки відповідно до чинного законодавства. Відшкодування збитків не звільняє винну сторону від виконання умов договору (пункт 6.1 Договору № 1).

Позовна давність щодо стягнення плати за цим договором та пені, передбачених пп.5.1,6.1 Договору, встановлюється строком в 4 (чотири) роки (пункт 6.5 Договору № 1)

Договір набуває чинності з моменту його укладання (пункт 8.1 Договору № 1).

Договір є укладеним з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх печатками (пункт 8.2 Договору № 1).

Договір укладений з 01.06.2021 р. по 24.08.2016 р. Продовжено з 25.08.2016 р. по 24.11.2016 р. (пункт 8.3 Договору № 1).

У Додатках №№ 1,2,3 до Договору № 1 визначено адреси розташування рекламних засобів та розмір плати за розміщення відповідних рекламних засобів.

Договір № 1 та додатки №№ 1,2,3 до нього підписано повноважними представниками сторін та скріплено печатками контрагентів.

01.07.2016 р. між КУ ОДЕСРЕКЛАМА (Підприємство) та МГУ (Користувач) укладено договір на право тимчасового користування місцями для розміщення рекламних засобів № 776-од (Договір № 2), за умовами пункту 2.1 якого Підприємство надає Користувачу право за плату тимчасово використовувати для розташування рекламних засобів місця на територіях, будівлях, спорудах, що є комунальною власністю територіальної громади міста Одеси, або інших об`єктах, що перебувають на утриманні органів, підприємств, установ та/або організації Одеської міської ради та не передані у власність іншим особам.

Місця для розташування рекламних засобів та розрахунок плати за їх використання визначаються у відповідних додатках до цього Договору (пункт 2.2 Договору № 2).

Плата за цим Договором визначається но підставі тарифів та коригуючих коефіцієнтів до них, встановлених виконавчим комітетом Одеської міської ради та чинних на момент укладання цього Договору (пункт 5.1 Договору № 2).

Користувач вносить плату за цим Договором щомісячно не пізніше 27 числа місяця, за який вноситься плата, шляхом перерахунку відповідних коштів до бюджету місті Одеси на відповідний рахунок, відкритий в органах Державної казначейської служби України, зазначений в цьому Договорі (пункт 5.2 Договору № 2).

За невиконання або неналежне виконання обов`язків за цим Договором винна Сторона відшкодовує іншій стороні завдані збитки відповідно до чинного законодавства. Відшкодування збитків не звільняє винну сторону від виконання умов договору (пункт 6.1 Договору № 2).

Позовна давність щодо стягнення плати за цим договором та пені, передбачених пп.5.1,6.1 Договору, встановлюється строком в 4 (чотири) роки (пункт 6.5 Договору № 2).

Договір набирає чинності з моменту його укладання (пункт 8.1 Договору № 2).

Договір є укладеним з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх печатками (пункт 8.2 Договору № 2).

Договір укладений з 01.07.2016 року по 28.06.2021 року (пункт 8.3 Договору № 2).

У Додатку № 1 до Договору № 2 визначено адресу розташування рекламного засобу та розмір плати за розміщення відповідного рекламного засобу.

Договір № 2 та додаток № 1 до нього підписано повноважними представниками сторін та скріплено печатками контрагентів.

01.08.2016 р. між КУ ОДЕСРЕКЛАМА (Підприємство) та МГУ (Користувач) укладено договір на право тимчасового користування місцями для розміщення рекламних засобів № 824-од (Договір № 3), за умовами пункту 2.1 якого Підприємство надає Користувачу право за плату тимчасово використовувати для розташування рекламних засобів місця на територіях, будівлях, спорудах, що є комунальною власністю територіальної громади міста Одеси, або інших об`єктах, що перебувають на утриманні органів, підприємств, установ та/або організації Одеської міської ради та не передані у власність іншим особам.

Місця для розташування рекламних засобів та розрахунок плати за їх використання визначаються у відповідних додатках до цього Договору (пункт 2.2 Договору № 3).

Плата за цим Договором визначається на підставі тарифів та коригуючих коефіцієнтів до них, встановлених виконавчим комітетом Одеської міської ради та чинних на момент укладання цього Договору (пункт 5.1 Договору № 3).

Користувач вносить плату за цим Договором щомісячно не пізніше 27 числа місяця, за який вноситься плата, шляхом перерахунку відповідних коштів до бюджету міста Одеси на відповідний рахунок, відкритий в органах Державної казначейської служби України, зазначений в цьому Договорі (пункт 5.2 Договору № 3).

За невиконання або неналежне виконання обов`язків за цим Договором винна Сторона відшкодовує іншій стороні завдані збитки відповідно до чинного законодавства. Відшкодування збитків не звільняє винну сторону від виконання умов договору (пункт 6.1 Договору № 3).

Позовна давність щодо стягнення плати за цим договором та пені, передбачених пп.5.1,6.1 Договору, встановлюється строком в 4 (чотири) роки (пункт 6.5 Договору № 3).

Договір набирає чинності з моменту його укладання (пункт 8.1 Договору № 3).

Договір є укладеним з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх печатками (пункт 8.2 Договору № 3).

Договір укладений з 01.08.2016 року по 27.07.2021 року (пункт 8.3 Договору № 3).

У Додатку № 1 до Договору № 3 визначено адреси розташування рекламних засобів та розмір плати за розміщення відповідних рекламних засобів.

Договір № 3 та додаток № 1 до нього підписано повноважними представниками сторін та скріплено печатками контрагентів.

23.09.2021 р. КУ ОДЕСРЕКЛАМА складено та надіслано до МГУ вимогу № 01-27/885, в якій повідомляє, що станом на 07.09.2021 р. в останнього наявна заборгованість у розмірі 272654,64 грн, з яких 5378,86 грн заборгованості за договором від 01.06.2016 р. № 1428-о, 79430,41 грн за договором від 01.07.2016 р. № 776-од, 187845,37 грн за договором від 01.08.2016 р. № 824-од, та пропонує погасити існуючу заборгованість.

Відповідно до представлено КУ ОДЕСРЕКЛАМА розрахунку заборгованості МГУ, розмір останньої становить 272654,64 грн, з яких 5378,86 грн заборгованості за договором від 01.06.2016 р. № 1428-о за період з 01.09.2016 р. по 24.11.2016 р., 79430,41 грн за договором від 01.07.2016 р. № 776-од за період з 01.09.2016 р. по 28.06.2021 р., 187845,37 грн за договором від 01.08.2016 р. № 824-од за період з 01.09.2016 р. по 27.07.2021 р.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків:

У відповідності до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Правочин, різновидом якого є договори основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому стаття 12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Частиною 1 статті 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно із частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно із приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Приписами статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 598 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до приписів статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Припинення зобов`язання слід відрізняти від закінчення строку дії договору. Закінчення строку дії договору означає, що між його сторонами у майбутньому не будуть виникати взаємні права та обов`язки, що випливали із цього договору. Але ті зобов`язання, які вже існують на момент закінчення строку дії договору, будуть існувати і після його закінчення доти, доки вони не будуть припинені на підставах, встановлених договором або законом (пункт 68 постанови Верховного Суду від 10.02.2021 р. у справі № 908/288/20).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 67 ГК України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

У відповідності до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В свою чергу, частиною 1 статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як встановлено статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в частинах 1 та 7 статті 193 ГК України, в яких визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Приписи частини 1 статті 903 ЦК України передбачають, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із статтею 905 ЦК України строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Господарський суд, проаналізувавши наведені вище норми матеріального права в аспекті спірних правовідносин, зазначає, що між сторонами виникли господарські зобов`язання, підставою яких є письмові Договори на право тимчасового користування місцями для розташування рекламних засобів від 01.06.2016 р. № 1428-о, від 01.07.2016 р. № 776-од та від 01.08.2016 р. № 824-од.

При цьому МГУ як Користувачем в порушення приписів статей 525,526,530,610,629,901,903 ЦК України, статті 193 ГК України та умов Договорів від 01.06.2016 р. № 1428-о, від 01.07.2016 р. № 776-од та від 01.08.2016 р. № 824-од своєчасно та остаточно не перераховану плату за розміщення рекламних засобів, не дивлячись на те, що з урахуванням приписів частини 1 статті 530 ЦК України, умов пунктів 5.2 укладених Договорів строк виконання щомісячних зобов`язань настав.

Перевіривши представлений КУ ОДЕСРЕКЛАМА розрахунок заборгованості, господарським судом встановлено, що останній виконано у відповідності до приписів та методології чинного законодавства України, відтак стягненню з МГУ підлягає 272654,64 грн заборгованості.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до статті 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Приписи статті 79 ГПК України встановлюють, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1-3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (пункт 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005 р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Пунктом 2 частини 1 статті 129 ГПК України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.13,20,73,74,76,86,126,129,165,231,232,233,237,238,240,241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Комунальної установи ОДЕСРЕКЛАМА Одеської міської ради до відповідача: Міжнародного гуманітарного університету про стягнення 272654,64 грн заборгованості задовольнити.

Стягнути з Міжнародного гуманітарного університету (65009, м. Одеса, Фонтанська дорога, буд. 33, Код ) на користь Комунальної установи ОДЕСРЕКЛАМА Одеської міської ради (65091, м. Одеса, вул. Косовська, буд. 2-Д, Код ) заборгованість за договорами на право тимчасового користування місцями для розташування рекламних засобів у сумі 272654/двісті сімдесят дві тисячі шістсот п`ятдесят чотири/грн 64 коп. та 4082/чотири тисячі вісімдесят дві/грн 92 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Наказ видати в порядку статті 327 ГПК України.

Повний текст складено 06 березня 2023 р.

Суддя С.Ф. Гут