ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2023 р. м. Рівне Справа № 918/512/22

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В., при секретарі судового засідання Мельник В.Я., розглянувши у загальному позовному провадженні матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127, )

до відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Зевс Лтд" (35600, Рівненська область, м. Дубно, вул. К.Савури, буд.6, ),

відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустріал корпорейшн" (01021, м. Київ, вул. Мечнікова, 16, офіс 2-11, ),

відповідача 3 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІН НОМЕР_1 )

про стягнення в сумі 2 128 702 грн. 41 коп.

В судовому засіданні приймали участь:

від позивача: адвокат Мірчук В.В.;

від відповідачів: не з`явились.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" звернулося в Господарський суд Рівненської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Зевс Лтд", Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустріал корпорейшн", ОСОБА_1 , в якому просить:

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Зевс Лтд» на користь Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість за Генеральною кредитною угодою №6511N1 від 26.05.2011 в загальному розмірі 2 128 702,41 грн. (два мільйони сто двадцять вісім тисяч сімсот дві гривні 41 коп.), з яких: 442 118,26 грн. - 3% річних, 1 686 584,15 грн. - втрати від інфляції;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Індустріал корпорейшн», як солідарного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Зевс Лтд» боржника, на користь акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість за Генеральною кредитною угодою №6511N1 від 26.05.2011 в загальному розмірі 2 128 702,41 грн. (два мільйони сто двадцять вісім тисяч сімсот дві гривні 41 коп.), з яких: 442 118,26 грн. - 3% річних, 1 686 584,15 грн. - втрати від інфляції;

- стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як з солідарного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Зевс Лтд» боржника, на користь акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість за Генеральною кредитною угодою №6511N1 від 26.05.2011 в загальному розмірі 2 128 702,41 грн. (два мільйони сто двадцять вісім тисяч сімсот дві гривні 41 коп.), з яких: 442 118,26 грн. - 3% річних, 1 686 584,15 грн. - втрати від інфляції.

Даний позов обгрунтовує наступним. 26 травня 2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Зевс ЛТД» та Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний Банк України» укладено Генеральну кредитну угоду №6511N1, відповідно до положень та умов якої Позивач здійснює із Відповідачем-1 кредитні операції в межах лімітів, визначених цією генеральною угодою, на підставі та з урахуванням умов кредитних договорів, які укладаються за домовленістю сторін відповідно до положень цієї генеральної угоди.

30 листопада 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Зевс ЛТД» та Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» укладено Додаткову угоду №6511N1-13 до Генеральної кредитної угоди №6511N1 від 26.05.2011, відповідно до умов якої Генеральну кредитну угоду №6511N1 від 26.05.2011 сторони виклали у новій редакції.

30 листопада 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Зевс ЛТД» та Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України», на підставі та відповідно до Генеральної угоди, укладено Кредитний договір №65317К24.

30 травня 2019 року ріж Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Зевс ЛТД» та Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» укладено Додаткову угоду №65317К24-0001 до Кредитного договору №65317К24 від 30.11.2017, відповідно до умов якої Кредитний договір №65317К24 від 30.11.2017 викладений у новій редакції.

Згідно Кредитного договору Позивач надав Відповідачу-1 кредит шляхом відкриття невідновлюваної кредитної лінії з лімітом кредитної лінії в розмірі 12 315 000,00 гривень, з кінцевим терміном погашення 22.11.2019, зі сплатою за користування кредитом процентів в розмірі 19,5% річних.

13 травня 2019 рову між Позивачем та Відповідачем-2 укладений Договір поруки №19-35ZP0013 (надалі - Договір поруки-1).

Позивач зазначає, що відповідно до положень Договору поруки-1, Відповідач-2 зобов`язаний перед Позивачем солідарно відповідати за своєчасне та повне виконання Відповідачем-1 своїх зобов`язань за Генеральною угодою.

З метою забезпечення виконання зобов`язань Відповідача-1 за Генеральною угодою між АТ «Укрексімбанк», ТОВ «Компанія «Зевс Лтд» та ОСОБА_1 (надалі - Відповідач-3) було укладено Договір поруки №6515Р7-1 від 21.01.2015, із змінами та доповненнями (надалі - Договір поруки-2). Відповідно до положень Договору поруки-2 Відповідач-3 зобов`язаний перед Позивачем солідарно відповідати за своєчасне та повне виконання Відповідачем-1 своїх зобов`язань за Генеральною угодою.

Позивачу вказує, що з настанням кінцевого терміну погашення кредиту, Відповідачем-1 кредит погашений не був.

24 липня 2020 року Господарським судом Рівненської області прийнято рішення у справі №918/38/20 за позовом Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Зевс Лтд», Товариства з обмеженою відповідальністю «Індустріал корпорейшн», ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за генеральною кредитною угодою №651 INI від 26.05.2011р. Суд вирішив позов задоволити частково, стягнути солідарно з Відповідача-1, Відповідача-2, Відповідача-3 на користь Позивача заборгованість за Генеральною угодою в загальному розмірі 12 381 696,51 грн., з яких: 11 812 327,59 грн. - основний борг; 503 920,64 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту нарахована по 03 січня 2020 року включно; - 21 192,08 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів; 2 250,08 грн. - пеня за несвоєчасне погашення комісій; - 40 768,84 грн. - 3% річних нараховані на основний борг за період з 23.11.2019 - по 03 січня 2020 року включно; 1 127,42 грн. - 3% річних нараховані на прострочену суму процентів; -109,10 грн. - 3% різних нараховані на прострочену суму комісій, а також судові витрати. Рішення Господарського суду Рівненської області у справі №918/38/20 від 24 липня 2020 року після його апеляційного оскарження набрало чинності 09 листопада 2020 року.

24.12.2020 Банк звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення з Позичальника та поручителів ТОВ «Індустріал корпорейшн», ОСОБА_1 пені, 3% річних, інфляційних збитків за прострочення погашення кредиту за період з 04.01.2020 по 25.11.2020р. на суму 909 215,06 грн. (судова справа №918/1200/20). 24.03.2021р. Господарським судом Рівненської області винесено рішення (залишено в силі апеляційним судом) у справі №918/1200/20, яким позов задоволено частково. Стягнуто з позичальника та поручителів 632 343,56 грн. заборгованості та по 3196,71 грн. судового збору з кожного відповідача. Рішення суду у справі №918/1200/20 залишено в силі апеляційним судом.

Позивач зазначає, що станом на дату подання позову рішення судів не виконані, зокрема, розмір простроченого кредиту становить 11 812 327,59 гривень та розмір простроченої комісії становить 38 489,83 грн..

Станом на 28.06.2022р. сума 3% річних становить: по простроченій сумі основного боргу (кредиту) 440 682,32 гривень; по комісії за управління - 1435,94 грн.; по втратах від інфляції становить: 1 681 106,36 грн. по простроченій сумі основного боргу (кредиту); 5 477,79 грн. по комісії за управління.

Зазначена заборгованість нарахована за період з 26.11.2020р. по 22.02.2022р. та не охоплюється попередніми судовими рішеннями.

Ухвалою суду від 10.08.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.

Через відділ канцелярії та документального забезпечення суду ТОВ "Компанія "Зевс Лтд" подало від відзив на позов в якому проти вимог позивача заперечило, посилаючись при цьому на те, що останні нараховані поза межами строку дії кредитного договору.

Крім того, ТОВ "Компанія "Зевс Лтд" у відзиві на позов просить суд зменшити суму нарахованих на заборгованість по кредиту інфляційних втрат та 3% річних на 50%. Вказане клопотання обгрунтовує наступним. Причиною несплати заборгованості за кредитом є збитковість фінансово-господарської діяльності відповідача за 2020-2021 рік. Зазначає, що така ситуація склалася у зв`язку з введенням на території України карантину та режиму надзвичайної ситуації внаслідок поширення гострої респіраторної хвороби COVID-19, що призвело до часткового зупинення виробництва та знаходженням працівників у відпустці без збереження заробітної плати внаслідок чого погіршився фінансовий стан. Товариство було орієнтовано на експорт продукції ( м`яса яловичого ), однак внаслідок введення карантину, закриття кордонів, ускладнились взаємовідносинами з контрагентами по укладеним з ними договорами, перестали надходити кошти та перестали проводитись виплати грошових коштів іншим контрагентам. Відповідно до статті 14 та частини другої статті 78 Кодексу цивільного захисту України установлено для єдиної державної системи цивільного захисту на всій території України режим надзвичайної ситуації до 31.12.2020. (Розпорядження КМ № 1355-р від 28.10.2020). Вважає, що режим надзвичайної ситуації, спричинений коронавірусом, є надзвичайною подією, яка унеможливлює здійснення господарської діяльності у звичайному режимі, що свідчить про наявність виняткових (особливих) і непереборних обставин, незалежних від волі Відповідача, через які істотно ускладнюється виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Зевс ЛТД" зобов`язань по погашенню кредиту. Вказує, що негативно на господарську діяльність Відповідача 1 вплинув військовий стан введений 24.02.2022 року.

Через відділ канцелярії та документального забезпечення суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив ТОВ "Компанія "Зевс Лтд", в якій заперечення відповідача вважає безпідставними та необгрунтованими.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Індустріал корпорейшн" та ОСОБА_1 відзивів на позов суду не надали, поважності причин не подання не обгрунтували.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою суду від 27.12.2022 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

В судове засідання 01.03.2023 року повторно не з`явились представники відповідачів. ТОВ "Компанія "Зевс Лтд" та ОСОБА_1 про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення №434 та №33 8.

Ухвала суду від 01 лютого 2023 року про призначення розгляду справи на 01 березня 2023р., яка направлялася на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустріал корпорейшн", зазначену у позовній заяві з відміткою органу зв`язку "адресат відсутній за вказаною адресою.

До повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі ГПК України, не зобов`язує й сторону у справі, зокрема позивача, з`ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із згаданою статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Крім того пунктом сьомим статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до п.2 ч. 3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Відтак, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представників Відповідачів.

Крім того суд зазначає, що 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Президентом України підписаний Указ № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", який підтримано Верховною Радою. Воєнний стан в Україні введено з 5:30 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 2212-IX від 21.04.2022 року Верховна Рада України затвердила Указ Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 2738-IX від 16.11.2022 року Верховна Рада України затвердила Указ Президента України від 07 листопада 2022 року №341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 2263-IX від 22.05.2022 року Верховна Рада України затвердила Указ Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №8419 від 07.02.2023 року Верховна Рада України затвердила Указ Президента України від 06 лютого 2023 року №58/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Статтею 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" встановлено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

За приписами ст. 10 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" встановлено, що у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.

При цьому, статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами У країни може бути, змінено територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місце знаходження судів.

Отже, навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану конституційні права на судовий захист не можуть бути обмежені.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками судового процесу, заслухавши присутніх представників сторін, з`ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, безпосередньо дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. При цьому господарський суд керувався наступним.

26 травня 2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Зевс ЛТД" (відповідач-1, позичальник) та Акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" укладено генеральну кредитну угоду №6511N1 (генеральна угода), відповідно до предмету якої, позивач здійснює із відповідачем-1 кредитні операції в межах лімітів, визначених генеральною угодою, на підставі та з урахуванням умов кредитних договорів, які укладаються за домовленістю сторін відповідно до положень цієї генеральної угоди.

30 листопада 2017 року між відповідачем-1 та позивачем укладено додаткову угоду №6511N1-13 до генеральної кредитної угоди №6511N1 від 26.05.2011 року, відповідно до умов якої генеральну кредитну угоду №6511N1 від 26.05.2011 сторони виклали у новій редакції.

Відповідно до пункту 2.2.1. генеральної угоди, ліміт генеральної угоди становить 28 000 000,00 (двадцять вісім мільйонів) гривень.

Відповідно до пункту 2.2.2. генеральної угоди ліміт заборгованості за кредитним договором встановлюється в межах ліміту генеральної угоди та визначається у відповідному кредитному договорі.

Відповідно до пункту 2.3. генеральної угоди, строк користування кредитом за цією генеральною угодою встановлений до 22 листопада 2019 року.

Відповідно до пунктів 2.4.-2.6. генеральної угоди, процентна ставка за кредитом, порядок надання та погашення кредиту визначається у відповідному кредитному договорі.

30 листопада 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Зевс ЛТД" та Акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" укладено кредитний договір №65317К24.

30 травня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Зевс ЛТД" та Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" укладено додаткову угоду №65317К24-0001 до кредитного договору №65317К24 від 30 листопада 2017 року, відповідно до умов якої кредитний договір №65317К24 від 30.11.2017 викладений у новій редакції.

Згідно з умовами кредитного договору №65317К24 від 30 листопада 2017 року в редакції з врахуванням змін згідно з додатковою угодою №65317К24-0001 від 30 травня 2019 року, ліміт кредитної лінії встановлено в розмірі 12 315 000,00 грн. (п. 2.3.1.), з кінцевим терміном погашення 22 листопада 2019 року (пункт 2.4.) зі сплатою за користування кредитом процентів в розмірі 19,5% річних (пункт 3.1.2.).

У пункті 3.1.4. кредитного договору сторони погодили, що проценти за кредитом нараховуються протягом усього строку користування кредитом на залишок основного боргу на кінець календарного дня за кожний день користування кредитом на основі банківського року.

За умовами пункту 6.4. кредитного договору повне погашення кредиту має бути здійснене позичальником у дату, яка настане раніше: у термін зазначений у пункті 2.4. цього договору (22 листопада 2019 року), або у разі використання банком права вимагати виконання грошових зобов`язань за цим договором у повному обсязі відповідно до підпункту 8.1.2. цього договору - у строк відповідно до підпункту 9.2.7. цього договору, або у разі настання випадку передбаченого підпунктом 4.1.3. цього договору.

Як визначено умовами кредитного договору у пункті 6.6. сплата процентів за користування кредитом (крім процентів за останній календарний місяць користування кредитом) здійснюється позичальником з 1 по 7 число кожного місяця (у січні та травні - по 15 число). Протягом цього періоду сплачується комісія за управління за попередній місяць. Проценти за кредитом за останній календарний місяць користування кредитом мають бути сплачені позичальником не пізніше наступного банківського дня за днем повного погашення основного боргу.

Відповідно до пункту 6.3. кредитного договору, позичальник зобов`язується погашати кредит протягом дії договору згідно з графіком зміни ліміту заборгованості.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначає, що позичальник свої зобов`язання передбачені пунктом 6.3. кредитного договору не виконав, станом на дату подання позову відповідачем-1 не сплачено основний борг за кредитним договором у розмірі 11 812 327,59 грн..

Відповідно до пункту 3.1.3. кредитного договору, розмір процентної ставки за кредитом змінюється у випадках та порядку, що передбачені пунктом 4.2. договору.

Згідно з умовами пункту 3.1.2. додаткової угоди до кредитного договору від 30 травня 2019 року, розмір процентної ставки за кредитом 19,5% річних.

Згідно з умовами пункту 3.2.2.1 кредитного договору, розмір ставки комісії за управління 0,41 % річних від ліміту заборгованості, зазначеного у графіку зміни ліміту заборгованості.

Відповідно до пунктів 6.6., 6.8. кредитного договору позичальник зобов`язаний сплатити проценти за кредитом та комісію за управління з 1 по 7 число кожного місяця (у січні та травні - по 15 число). Протягом цього періоду сплачуються проценти та комісія за попередній місяць.

Згідно з умовами пункту 10.2. кредитного договору з врахуванням змін, у випадку невиконання (несвоєчасного виконання) позичальником будь-яких грошових зобов`язань, визначених цим кредитним договором, позичальник сплачує банку пеню, що нараховується на суму невиконаних (неналежним чином виконаних) зобов`язань з розрахунку фактичної кількості прострочених днів у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення, включаючи день виконання відповідних грошових зобов`язань.

30 травня 2019 року між Акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Індустріал Корпорейшн" було укладено договір поруки №19-35ZP0013 (надалі - договір поруки №1).

Відповідно до предмету договору поруки №1, у випадках невиконання або неналежного виконання позичальником або правонаступником позичальника основного зобов`язання (п. 1.1.2) або його частини, кредитор має право вимагати цього виконання зобов`язання або його частини у поручителя як у солідарного боржника.

27 листопада 2019 року ТОВ "Індустріал Корпорейшн" позивачем направлено лист-вимогу за №0650700/29233-19 про невиконання ТОВ "Компанія "Зевс ЛТД" зобов`язань за генеральною угодою та сплату наявної заборгованості.

Згідно з умовами пункту 4.2.1. договору поруки №1, поручитель зобов`язаний не пізніше 10 календарних днів з моменту отримання письмового повідомлення кредитора про невиконання позичальником (його правонаступником) основного зобов`язання або в інший строк, зазначений у відповідному повідомленні кредитора, без будь-яких заперечень сплатити кредитору зазначену у повідомленні суму основного зобов`язання.

В матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем-2 умов договору поруки та вимоги банку.

21 січня 2015 року між Акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" (кредитор), ТОВ "Компанія "Зевс ЛТД" (позичальник) та ОСОБА_1 (поручитель) було укладено договір поруки №6515Р7-1 (договір поруки №2), відповідно до предмету якого, поручитель зобов`язується перед кредитором солідарно відповідати за своєчасне та повне виконання позичальником основного зобов`язання (зобов`язання позичальника передбачені кредитною щодо відшкодування суми кредиту, процентів, штрафних санкцій, а також всіх та будь-яких витрат, пов`язаних з наданням та обслуговуванням кредиту).

Позивач зазначає, що у зв`язку з невиконанням Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Зевс ЛТД" своїх зобов`язань за генеральною угодою, направив на адресу поручителя лист-вимогу про факт невиконання ТОВ "Компанія "Зевс Лтд" зобов`язань за генеральною угодою та сплату заборгованості згідно за розрахунком позивача.

В матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем-3 умов договору поруки №2 та вимоги банку.

Також позивач зазначає, що з настанням кінцевого терміну погашення кредиту, Відповідачем-1 кредит погашений не був.

З метою захисту свого порушено, права Позивач звернувся 03 січня 2020 року до Господарського суду Рівненської області з позовом до Відповідача-1, Відповідача-2, Відповідача-3 про стягнення простроченої заборгованості за Генеральною угодою з урахуванням штрафних санкцій, 3 % річних та відшкодування інфляційних витрат, нарахованих по 03 січня 2320 року включно.

24 липня 2020 року Господарським судом Рівненської області прийнято рішення у справі №918/38/20 за позовом Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Зевс Лтд», Товариства з обмеженою відповідальністю «Індустріал корпорейшн», ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за генеральною кредитною угодою №651 INI від 26.05.2011р. Суд вирішив позов задоволити частково, стягнути солідарно з Відповідача-1, Відповідача-2, Відповідача-3 на користь Позивача заборгованість за Генеральною угодою в загальному розмірі 12 381 696,51 грн., з яких: 11 812 327,59 грн. - основний борг; 503 920,64 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту нарахована по 03 січня 2020 року включно; 21 192,08 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів; 2 250,08 грн. - пеня за несвоєчасне погашення комісій; 40 768,84 грн. - 3% річних нараховані на основний борг за період з 23.11.2019 по 03 січня 2020 року включно; 1 127,42 грн. - 3% річних нараховані на прострочену суму процентів; 109,10 грн. - 3% різних нараховані на прострочену суму комісій, а також судові витрати.

Рішення Господарського суду Рівненської області у справі №918/38/20 від 24 липня 2020 року після його апеляційного оскарження набрало чинності 09 листопада 2020 року.

24.12.2020 Банк звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення з позичальника та поручителів ТОЗ «Індустріал корпорейшн», ОСОБА_1 пені, 3% річних, інфляційних збитків за прострочення погашення кредиту за період з 04.01.2020 по 25.11.2020р. на суму 909 215,06 грн. (судова справа №918/1200/20).

24.03.2021р. Господарським судом Рівненської області винесено рішення (залишено в силі апеляційним судом) у справі №918/1200/20, яким позов задоволено частково. Стягнуто з позичальника та поручителів 632 343,56 грн. заборгованості та по 3196,71 грн. судового збору з кожного відповідача.

Однак, станом на дату подання позову рішення судів не виконані, зокрема, розмір простроченого кредиту становить 11 812 327,59 гривень, що підтверджується відповідними виписками з рахунків, які додані до позовної заяви.

Крім того суд зазначає, що наявність невиконаних зобов`язань відповідачем-1 встановлена вищевказаними рішеннями Господарського суду Рівненської області і, на підставі статті 75 ГПК України не потребує повторного доказування.

Згідно ч. 1 ст. 1053 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання цим грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Станом на 28.06.2022р. сума заборгованості становить 3% річних по простроченій сумі основного боргу (кредиту) 440 682,32 гривень; по втратах від інфляції 1 681 106,36 грн. по простроченій сумі основного боргу (кредиту).

Зазначена заборгованість нарахована за період з 26.11.2020р. по 22.02.2022р. та не охоплюється попередніми судовими рішеннями.

Що стосується нарахувань 3% річних та інфляційних на суму комісії за управління кредитом, то суд зазначає, що такі нарахування задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Кінцевий строк користування (погашення) кредиту встановлено 22 листопада 2019 року (включно) (пункт 2.4. кредитного договору).

Позивачем заявлено до стягнення 3% річних по комісії за управління у сумі 1435,94 грн. та 5 477,79 грн. по комісії за управління. При цьому вказані нарахування здійснені на суму комісії 38 489,83, яка нарахована позивачем поза межами строку кредитування (після 22 листопада 2019 року). Тобто позивач, всупереч умовам договору які регулюють підстави та розмір нарахування процентів за користування кредитними коштами, продовжував нараховувати позичальнику договірні відсотки та комісію за управління кредитною лінією. Однак, таке нарахування суперечить вимогам статті 1048 Цивільного кодексу України, а також погодженим сторонами умовам договору. Аналогічні висновки неодноразово робив Верховний Суд у своїх постановах, винесених за подібними правовідносинами. Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

У відповідності до пункту 4 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Поняття і види доказів викладені у статті 73 ГПК України, згідно якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Згідно зі статтею 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищенаведене, та те, що Позивач довів належними та допустимими доказами факт несвоєчасного виконання відповідачами зобов`язань за Генеральною кредитною угодою №6511N1 від 26.05.2011 та Кредитним договором №65317К24 від 30.11.2017, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в частині стягнення з відповідачів 440 682 грн. 32 коп. 3 % річних та 1 681 106 грн. 36 коп. інфляційних втрат.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідачів, так як спір виник внаслідок неправильних дій останніх.

Керуючись статтями 129, 232,233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Зевс Лтд» (35600, Рівненська область, м. Дубно, вул. К.Савури, буд.6, ) на користь Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127, ) заборгованість за Генеральною кредитною угодою №6511N1 від 26.05.2011, а саме 440 682 грн. 32 коп. - 3% річних, 1 681 106 грн. 36 коп. втрат від інфляції та 10 643 грн. 51 коп. судового збору.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Індустріал корпорейшн» (01021, м. Київ, вул. Мечнікова, 16, офіс 2-11, ), як солідарного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Зевс Лтд» боржника (35600, Рівненська область, м. Дубно, вул. К.Савури, буд.6, ), на користь Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127, ) заборгованість за Генеральною кредитною угодою №6511N1 від 26.05.2011, а саме 440 682 грн. 32 коп. - 3% річних, 1 681 106 грн. 36 коп. втрат від інфляції та 10 643 грн. 51 коп. судового збору.

4. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , ІН НОМЕР_1 ), як з солідарного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Зевс Лтд» боржника (35600, Рівненська область, м. Дубно, вул. К.Савури, буд.6, ), на користь Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127, ) заборгованість за Генеральною кредитною угодою №6511N1 від 26.05.2011, а саме 440 682 грн. 32 коп. - 3% річних, 1 681 106 грн. 36 коп. втрат від інфляції та 10 643 грн. 51 коп. судового збору.

5. В решті позову відмовити у задоволенні.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно - західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано 06 березня 2023 року.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Марач В.В.