ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"07" березня 2023 р. м. Київ Справа № 911/660/23

Суддя Господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., за участю секретаря судового засідання Руденко Н.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні

заяву Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (вх. № суду 31/23 від 02.03.2023)
прозабезпечення доказів до подання позовної заяви
особи, які можуть отримати статус учасника справи1. Goiania Comercio e Servicos Internacionais LDA 2.Slinford Investments Limited
особа, в якої заявник просить витребувати інформацію ДП «Міжнародний Аеропорт «Бориспіль»
за участю представників:

заявника; осіб, які можуть отримати статус учасника справи; особи, в якої заявник просить витребувати інформацію не з`явились
встановив:

До Господарського суду Київської області від Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» надійшла заява від 26.10.2022 (вх. № суду 116/22 від 31.10.2022) про забезпечення доказів шляхом витребування від ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» інформації щодо знаходження на території ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» повітряних суден (ЕМВ 145ЕU, серійний номер виробника 145094, був зареєстрований в Україні та мав державний і реєстраційний знак: UR-DNB; Boeing 737-500, серійний номер виробника 24696 був зареєстрований в Україні та мав державний і реєстраційний знак: UR-DNH; Boeing 737-300, серійний номер виробника 24571 був зареєстрований в України та мав державний і реєстраційний знак: UR-IVK).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.11.2022 у справі № 911/2181/22, яка залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.02.2023, відмовлено у задоволенні заяви від 26.10.2022 (вх. № 116/22 від 31.10.2022) Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про забезпечення доказів шляхом їх витребування.

Вказані судові рішення мотивовані, зокрема, тим, що заявником не вказано об`єктивних фактів можливості втрати чи ускладнення отримання такої інформації в майбутньому та заявником не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту існування відповідних обставин, з якими закон пов`язує можливість забезпечення доказів.

До Господарського суду Київської області вдруге надійшла заява Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (вх. № суду 31/23 від 02.03.2023) про забезпечення доказів до подання позовної заяви, в якій заявник просить суд витребувати від ДП «Міжнародний Аеропорт «Бориспіль» інформацію: чи перебувало в період з 24.10.2016 року по теперішній день на території ДП «Міжнародний Аеропорт «Бориспіль» повітряне судно EMB 145EU, серійний номер виробника 145094, було зареєстроване в Україні та мало державний і реєстраційний знак UR-DNB та інформацію щодо можливого останнього переміщення цього повітряного судна з території ДП «Міжнародний Аеропорт «Бориспіль» (ким переміщено, дата, час та обставини)?; чи перебували в період з 15.12.2016 року по теперішній день на території ДП «Міжнародний Аеропорт «Бориспіль» повітряні судна: Boeing 737-500, серійний номер виробника 24696 було зареєстровано в Україні та мало державний і реєстраційний знак: UR-DNH; Boeing 737-300, серійний номер виробника 24571 було зареєстровано в Україні та мало державний і реєстраційний знак: UR-IVK та інформацію щодо можливих останніх переміщень цих повітряних суден з території ДП «Міжнародний Аеропорт «Бориспіль» (ким переміщено, дата, час та обставини)?

Вдруге звертаючись з заявою про забезпечення доказів заявник посилається на неналежне виконання боржником Slinford Investments Limited своїх договірних зобов`язань за кредитним договором від 16.09.2016, укладеним між Акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та Slinford Investments Limited, щодо повернення тіла кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами, які (зобов`язання) з боку Goiania Comercio e Servicos Internacionais LDA забезпечені заставою відповідно до умов договорів гарантії та застави від 24.10.2016 б/н, від 15.12.2016 № CY000R/4Z-3, укладених між Акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та Goiania Comercio e Servicos Internacionais LDA, предметом застави яких є вищеперелічені повітряні судна.

У зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, банк, як кредитор, має намір захистити своє порушено право шляхом звернення стягнення на предмет застави вищеперелічені повітряні судна.

Посилаючись, зокрема, на положення ч. 4 ст. 30 ГПК України, відповідно до якої спори про права на морські і повітряні судна, судна внутрішнього плавання, космічні об`єкти вирішуються господарським судом за місцем їх державної реєстрації, заявник зазначає, що на теперішній час предмети застави (зазначені вище повітряні судна у кількості 3 штук) були виключені з Державного реєстру цивільних повітряних суден України, інформація про зазначені судна в реєстрі відсутня. Причиною виключення з реєстру імовірно є стан літаків (неприйнятний для виконання польотів через відсутність деяких частин, на умовах «як є, де є»). Разом з тим, відсутність реєстрації повітряних суден в жодній країні не може позбавити особу можливості звернутися за захистом порушеного права.

З метою доказування територіальної підсудності Господарському суду Київської області справи за позовною заявою про звернення стягнення на предмет застави, власником якого є особа з іноземним елементом, з якою (позовною заявою) банк має намір звернутися до суду, заявник подав вказану заяву про забезпечення доказів, позаяк самостійно немає можливості отримати запитувані докази, оскільки на звернення банку з адвокатським запитом, ДП «Міжнародний Аеропорт «Бориспіль», яке володіє необхідною інформацією, відмовило у розголошенні інформації щодо перелічених вище повітряних суден, як інформації з обмеженим доступом.

Заявник вказує, що є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим, позаяк документи, які містять необхідну інформацію можуть бути знищенні, оскільки банк просить забезпечити докази шляхом витребування інформації відносно вказаних повітряних суден за період з 24.10.2016 та з 15.12.2016 по теперішній час, а строк зберігання деяких документів становить 3 роки. Крім того, у зв`язку з запровадженням в Україні воєнного стану та нанесення ракетних ударів по аеропортам, засіб доказування може бути втрачений і в банка буде відсутня можливість отримати докази іншим чином.

З огляду на викладене, заявник зазначає про необхідність вжиття заходів забезпечення доказів з метою запобігання неможливості та/або утрудненню подання таких доказів до суду в майбутньому для доведення обґрунтованості своєї правової позиції та з метою недопущення порушення права особи на доступ до правосуддя, визначеного ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та для захисту прав і охоронюваних законом інтересів сторін АТ КБ «Приватбанк».

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.03.2023 вказану заяву (вх. № суду 31/23 від 02.03.2023) передано до розгляду судді Подоляку Ю.В.

Частиною 1 ст. 112 ГПК України передбачено, що заява про забезпечення доказів розглядається у судовому засіданні в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з особливостями, встановленими цією статтею.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.03.2023 у даній справі прийнято заяву Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (вх. № суду 31/23 від 02.03.2023) про забезпечення доказів до подання позовної заяви до розгляду в судовому засіданні. Розгляд заяви Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (вх. № суду 31/23 від 02.03.2023) про забезпечення доказів до подання позовної заяви призначено на 07.03.2023 о 16:00.

В судове засідання призначене на 07.03.2023 представники заявника; представники осіб, які можуть отримати статус учасника справи; представники особи, в якої заявник просить витребувати інформацію не з`явились.

Частиною 3 ст. 112 ГПК України передбачено, що заявник та інші особи, які можуть отримати статус учасників справи, повідомляються про дату, час і місце судового засідання, проте їх неявка не перешкоджає розгляду поданої заяви.

Розглянувши подану заяву про забезпечення доказів до подання позовної заяви, та додані до неї документи, суд зазначає таке.

Частиною 1 ст. 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 73 ГПК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Положеннями ч. 5 ст. 81 ГПК України передбачено, що суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 110-112 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 110 ГПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом (ч. 2 ст. 110 ГПК України).

У відповідності до ч. 3 ст. 110 ГПК України заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Положення ч. 4 ст. 110 ГПК України визначають, що забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 111 ГПК України у заяві про забезпечення доказів зазначаються, зокрема, докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів; спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази.

Необхідною умовою для забезпечення доказів є наявність підстав припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Забезпечення доказів - це механізм збору доказів, що гарантує збереження доказів, необхідних для підтвердження певних обставин у справі. При цьому збереження доказів зумовлене існуванням обставин, які свідчать про можливу втрату таких доказів або ускладнення чи неможливість їх подання.

Заяву про забезпечення доказів відрізняє від звичайного клопотання про виклик свідка, витребування доказу чи призначення експертизи те, що у ній необхідно вказати на ті обставини, які свідчать про небезпеку того, що надання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим. Саме ці обставини зумовлюють необхідність забезпечення доказів, щоб вони все-таки змогли бути використані для з`ясування обставин у справі.

Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Заявник повинен довести наявність підстав, що подача відповідних доказів стане згодом неможливою або утрудненою. Суд не може вжити заходи по забезпеченню доказів лише на підставі міркувань учасника що носять характер припущень.

Подібний висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 9901/845/18, від 09.10.2019 у справі № 9901/385/19.

Звертаюсь до суду з заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви, заявником не зазначено та не доведено належними і допустимими доказами існування обставин, які б свідчили, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим, як обов`язкової умови для забезпечення доказів в порядку ст. 110 Господарського процесуального кодексу України. Зокрема, жодного обґрунтованого припущення того, що ДП «Міжнародний Аеропорт «Бориспіль» може ймовірно втратити інформацію, у разі її наявності, яку заявник просить витребувати, або неможливості витребування такої інформації згодом (після звернення з позовом) заява не містить.

Звертаючись з поданою заявою, заявник не зазначає та не надає належних та допустимих доказів, які підтверджують, що він вжив всіх можливих заходів для отримання необхідних доказів, які доводять територіальну підсудність Господарському суду Київської області справи за позовною заявою про звернення стягнення на предмет застави, зокрема, звернення з відповідним запитом до Goiania Comercio e Servicos Internacionais LDA - особи, яка передавала банку предмет застави - перелічені вище повітряні судна в якості забезпечення виконання зобов`язань Slinford Investments Limited за кредитним договором.

Посилання заявника на те, що є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим, позаяк документи, які містять необхідну інформацію можуть бути знищенні, оскільки банк просить забезпечити докази шляхом витребування інформації за період з 24.10.2016 та з 15.12.2016 по теперішній час, а строк зберігання деяких документів становить 3 роки не можуть бути прийняті судом до уваги при вирішенні поданої заяви, позаяк відсутня необхідність в отриманні інформації 2016 року для доказування обставин територіальної підсудності Господарському суду Київської області справи за позовом про звернення стягнення на предмет застави у 2023 році.

Посилання заявника на запровадження в Україні воєнного стану та нанесення ракетних ударів по аеропортам, у зв`язку з чим, на думку заявника, засіб доказування може бути втрачений і в банка буде відсутня можливість отримати докази іншим чином не є безумовною підставою для вжиття заходів забезпечення доказів. Та крім того, суд зазначає, що заявник просить забезпечити докази шляхом витребування від ДП «Міжнародний Аеропорт «Бориспіль» інформації щодо знаходження повітряних суден, а не витребування речових доказів (повітряного судна), які при їх знищенні неможливо було б подати у майбутньому.

Посилання заявника на необхідність вжиття заходів забезпечення доказів з метою запобігання неможливості та/або утрудненню подання таких доказів до суду в майбутньому для доведення обґрунтованості своєї правової позиції та з метою недопущення порушення права особи на доступ до правосуддя, визначеного ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та для захисту прав і охоронюваних законом інтересів АТ КБ «Приватбанк» не приймаються судом до уваги при вирішенні поданої заяви, позаяк невжиття заходів до забезпечення доказів жодним чином не порушує права заявника, зокрема, на доступ до правосуддя, позаяк банк не позбавлений можливості на звернення з відповідним позовом за захистом ймовірно порушених прав, зокрема, за місцезнаходженням відповідачів.

Суд звертає увагу заявника на те, що п. 5.6, 5.7 кредитного договору від 16.09.2016, укладеного між Акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та Slinford Investments Limited, унормовано, що всі спори та розбіжності, які виникають з даного договору будуть вирішуватися шляхом переговорів. У разі недосягнення згоди, спори та розбіжності вирішуються в суді Нікосії, Республіка Кіпр. Даний договір регламентується законодавством Республіка Кіпр.

Зі змісту заяви заявника вбачається, що вона за своїм правовим змістом має характер не забезпечення певного доказу з метою унеможливлення його втрати або уникнення ситуації, коли згодом подання такого доказу буде утруднене чи унеможливлене, а фактично є завою про витребування доказів, що не узгоджується зі змістом ст. 110 ГПК України та не відповідає способам забезпечення доказів, визначеним ч. 2 вказаної статті.

З огляду на викладене, заявником у свої заяві у відповідності до ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74, ст. 110 Господарського процесуального кодексу України не було надано суду жодних належних, допустимих та достатніх доказів, що б підтверджували наявність обставин, передбачених ст. 110 Господарського процесуального кодексу України, необхідних для забезпечення доказів, а також розумність і адекватність вимог заявника.

При цьому, саме лише ненадання відповіді на адвокатський запит заявника до ДП «Міжнародний Аеропорт «Бориспіль» про надання витребуваної інформації не є достатньою обставиною, що свідчить про унеможливлення/утруднення збирання чи подання відповідних доказів або імовірність їх втрати у майбутньому.

З огляду на вищевикладене, заявником не доведено належними та допустимими доказами наявність обставин, з якими вимоги чинного законодавства пов`язують можливість забезпечення доказів до звернення з відповідним позовом до суду, а тому заява Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (вх. № суду 31/23 від 02.03.2023) про забезпечення доказів до пред`явлення позову задоволенню не підлягає, а відтак суд відмовляє в її задоволенні.

Згідно з ч. 5 ст. 112 ГПК України за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

Керуючись ст. 110-112, 232-234 Господарського процесуального кодексу України суд,

постановив:

В задоволенні заяви Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (вх. № суду 31/23 від 02.03.2023) про забезпечення доказів до подання позовної заяви відмовити.

Дана ухвала набирає законної сили у строк та в порядку передбачених ч. 2 ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена у строк визначений ст. 256 ГПК України в порядку передбаченому ст. 257 ГПК України з врахуванням пп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали 09.03.2023.

Суддя Ю.В. Подоляк