ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
07.03.2023 Справа № 914/3166/22
Господарський суд Львівської області у складі судді Петрашка М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи
за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до відповідача PHU Polmax
за участю представників:
від позивача не з`явився
від відповідача не з`явився
Ухвалою суду від 19.12.2022 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання вказаною ухвалою суду призначено на 17.01.2023.
В судовому засіданні 17.01.2023 підготовче засідання відкладено на 14.02.2023. В судовому засіданні 14.02.2023 продовжено строк підготовчого провадження у справі та відкладено підготовче засідання на 07.03.2023.
Позивач в судове засідання 07.03.2023 не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи без його участі.
Слід зазначити, що в судовому засіданні 17.01.2023 представник позивача заявив про можливе забезпечення відповідачем для ведення справи в суді його представника. Однак представника для ведення справи в суді відповідач не забезпечив.
Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку зупинити провадження у справі з огляду на таке.
Відповідач PHU Polmax є нерезидентом, що знаходиться за адресою: ul. Armii Krajowej 1, 24-300 Opole Lubelskie, Rzeczpospolita Polska.
Відповідно до статті 365 Господарського процесуального кодексу України, іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Частиною 1 статті 367 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Згідно із частиною 2 статті 367 Господарського процесуального кодексу України, судове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.
Відповідно до частини 1 статті 368 Господарського процесуального кодексу України, зміст і форма судового доручення про надання правової допомоги повинні відповідати вимогам міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо його не укладено - вимогам частин другої - четвертої цієї статті.
Частинами 3 та 4 статті 368 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судове доручення про надання правової допомоги оформлюється українською мовою. До судового доручення додається засвідчений переклад офіційною мовою відповідної держави, якщо інше не встановлено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Судове доручення про надання правової допомоги, процесуальні та інші документи, що додано до нього, засвідчуються підписом судді, який складає доручення, та скріплюються гербовою печаткою.
Порядок укладення, виконання та припинення дії міжнародних договорів України з метою належного забезпечення національних інтересів, здійснення цілей, завдань і принципів зовнішньої політики України, закріплених у Конституції України та законодавстві України встановлюється Законом України "Про міжнародні договори України".
Згідно із статтею 19 Закону України "Про міжнародні договори України", чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.
24.05.1993 між Україною і Республікою Польща, які в подальшому іменуються "Договірні Сторони" підписано договір про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах (надалі - Договір), що був ратифікований Постановою Верховної Ради України від 04.02.1994 року №3941-XII "Про ратифікацію Договору між Україною і Республікою Польща "Про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах".
Статтею 2 Договору передбачено, що суди і органи прокуратури Договірних Сторін, що далі іменуються "установи юстиції" надають взаємно правову допомогу у цивільних та кримінальних справах. Інші органи Договірних Сторін, компетентні в цивільних та кримінальних справах, звертаються за наданням правової допомоги за посередництвом власних установ юстиції.
Відповідно до статті 3 Договору, в справах, що охоплюються цим Договором, установи юстиції, зносяться між собою за посередництвом центральних органів, якщо інше не передбачено цим Договором. В розумінні цього Договору центральними органами є: з боку України - Міністерство юстиції та Генеральна Прокуратура, а з боку Республіки Польщі - Міністерство юстиції. Центральні органи можуть домовитися, що установи юстиції Договірних Сторін зносяться між собою безпосередньо.
Згідно із статтею 4 Договору, договірні Сторони надають взаємно правову допомогу щодо підготовки, пересилки та вручення документів, виконання обшуку, вилучення та видачі речових доказів, проведення експертизи, огляду, допиту сторін, свідків, експертів, підозрюваних, обвинувачених і підсудних, а також виконання інших процесуальних дій.
Пунктом 1 статті 5 Договору, передбачено, що у справах, що охоплюються цим Договором, клопотання складаються державною мовою запитуючої Сторони і до них додаються переклади на державну мову запитуваної Сторони або англійську чи російську.
Відповідно до статті 9 Договору, запитувана установа здійснює вручення документів відповідно до правил, які діють в її державі, якщо документи, які вручаються, складені державною мовою запитуваної Сторони або якщо додано завірені переклади на мову запитуваної Сторони. В інших випадках вручення документів адресатові здійснюється за його добровільною згодою.
З метою налагодження та прискорення надання правової допомоги у цивільних справах, діючи на підставі пункту 3 статті 3 Договору між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, укладеного у місті Києві 24 травня 1993 року, 10.01.2011 між Міністерством юстиції України та Міністерством юстиції Республіки Польща, які в подальшому іменуються "Сторони" підписано Угоду, статтею 1 якої визначено, що у справах, які охоплюються Договором, встановлено, що під час передачі клопотань про надання правової допомоги на основі статті 4 Договору наступні органи зносяться між собою безпосередньо:
- з боку України - Головне управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головні управління юстиції в областях, містах Києві і Севастополі (далі - "головне управління юстиції");
- з боку Республіки Польща - голови окружних судів Республіки Польща.
Відповідно до пункту 1 статті 2 вказаної Угоди, суд України, який розглядає справу, подає клопотання про надання правової допомоги через відповідне головне управління юстиції до голови окружного суду Республіки Польща, в окрузі якого має бути виконане клопотання.
Пунктом 1.1. Інструкції встановлено, що ця Інструкція визначає порядок опрацювання доручень про вручення документів, отримання доказів, вчинення інших процесуальних дій, а також клопотань про визнання і виконання судових рішень на виконання чинних міжнародних договорів України з питань надання правової допомоги в цивільних справах.
Згідно з пунктом 2.1. Інструкції, у разі, якщо при розгляді цивільної справи в суду України виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд України складає доручення про надання правової допомоги за кордоном.
Відповідно до пункту 2.1.1. Інструкції, доручення складається судом України, який розглядає цивільну справу, і повинно містити інформацію та документи, передбачені міжнародним договором України. Доручення адресується компетентному суду запитуваної держави.
Пунктом 2.2. Інструкції передбачено, що у разі надіслання судом України доручення для виконання за кордоном цивільна справа, у зв`язку з якою складається доручення, призначається до розгляду з урахуванням розумних строків пересилання документів та виконання направленого доручення за кордоном. У разі можливості судом України призначається дата наступного судового засідання, на яке може прибути особа, що викликається.
Згідно з пунктом 2.3. Інструкції, доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України.
Відповідно до пункту 2.5. Інструкції, суд України направляє доручення через міжрегіональне управління до Мін`юсту, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.
Враховуючи зазначене, повідомлення відповідача про розгляд справи №914/3166/22 здійснюється через головне управління юстиції до відповідного окружного суду Республіки Польща, а документи, що підлягають врученню відповідачу, підлягають перекладу позивачем на польську мову.
Пунктом 4 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги або вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.
Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 229 Господарського процесуального кодексу України, у випадку, встановленому пунктом 4 частини першої статті 228 цього Кодексу провадження у справі зупиняється до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів.
Враховуючи необхідність належного повідомлення сторони спору про розгляд справи №914/3166/22 та з`ясування позиції відповідача стосовно поданої позивачем позовної заяви, суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі №914/3166/22 до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів.
Керуючись статтями 2, 228, 229, 234, 365, 367 Господарського процесуального кодексу України, Договором між Україною і Республікою Польща "Про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах" від 24.05.1993, суд
2. Розгляд справи призначити на 18.07.2023 на 11:00 год. У разі, якщо виклик (повідомлення) не буде вручено своєчасно, суд врахує це та розгляне справу в день наступного судового засідання, що відбудеться 26.10.2023 на 13:10 год.
4. Зобов`язати позивача надати суду перекладені в трьох примірниках польською мовою копії таких документів:
- копії позовної заяви з додатками;
- ухвали суду від 19.12.2022 про відкриття провадження у справі №914/3166/22;
- ухвали суду від 17.01.2023 у справі №914/3166/22;
- ухвали суду від 14.02.2023 у справі №914/3166/22;
- ухвали суду від 07.03.2023 у справі №914/3166/22.
5. Встановити відповідачу строк у 15 календарних днів з дня отримання вищезазначених документів для подання відзиву на позов. Копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. Роз`яснити, що в разі ненадання відповідачем у встановлений судом строк без поважних причин відзиву, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
6. Зобов`язати позивача: у випадку сплати відповідачем заявленої до стягнення заборгованості повністю або частково надати суду належні докази (платіжні доручення або виписки банку тощо).
Ухвала господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу може бути оскаржено відповідно до розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали виготовлено 13.03.2023

Суддя Петрашко М.М.