ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10.03.2023 Справа № 908/728/23

м.Запоріжжя Запорізької області

за позовом Селянського (фермерського) господарства «ЗАМОК», (52445, Дніпропетровська область, Солонянський район, с. Широке, вул. Лоцманська, буд. 71), представник позивача адвокат Пітюренко Євгеній Валерійович, ( АДРЕСА_1 )

до відповідача Селянського (фермерського) господарства «МАГНАТ 88», (70608, Запорізька область, Пологівський район, м. Пологи, вул. Ставкова, буд. 37)

про визнання договорів оренди землі недійсними

Суддя Зінченко Н.Г.

Без виклику представників сторін

УСТАНОВИВ

07.03.2023 до господарського суду Запорізької області звернулося Селянське (фермерське) господарство «ЗАМОК», с. Широке Солонянського району Дніпропетровської області з позовною заявою вих. № б/н від 27.02.12.2023 (вх. № 794/08-07/23 від 07.03.2023) до Селянського (фермерського) господарства «МАГНАТ 88», м. Пологи Пологівського району Запорізької області про:

1. визнання недійсним договору оренди землі б/н від 01.11.2021, укладеного між ОСОБА_1 та Селянським (фермерським) господарством «МАГНАТ 88», на підставі якого 10.01.2022 за Селянським (фермерським) господарством «МАГНАТ 88» зареєстроване право оренди земельної ділянки за кадастровим № :02:001:0105;

2. скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки за кадастровим № :02:001:0105 за Селянським (фермерським) господарством «МАГНАТ 88», яке зареєстровано 10.01.2022, номер запису про інше речове право: 46098009, Державний реєстратор: приватний нотаріус Джурук Наталя Володимирівна, Дніпровський міський нотаріальний округ, Дніпропетровська обл.;

3. визнання недійсним договору оренди землі б/н від 01.11.2021 року, укладеного між ОСОБА_1 та Селянським (фермерським) господарством «МАГНАТ 88», на підставі якого 10.01.2022 Селянським (фермерським) господарством «МАГНАТ 88» зареєстроване право оренди земельної ділянки за кадастровим № :02:001:0100;

4. скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки за кадастровим № :02:001:0100 за Селянським (фермерським) господарством «МАГНАТ 88», яке зареєстровано 10.01.2022, номер запису про інше речове право: 46098324, Державний реєстратор: приватний нотаріус Джурук Наталя Володимирівна, Дніпровський міський нотаріальний округ, Дніпропетровська обл.;

5. визнання недійсним договору оренди землі б/н від 01.11.2021, укладеного між ОСОБА_1 та Селянським (фермерським) господарством «МАГНАТ 88», на підставі якого 10.01.2022 за Селянським (фермерським) господарством «МАГНАТ 88» зареєстроване право оренди земельної ділянки за кадастровим № :02:001:0104;

6. скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки за кадастровим № :02:001:0104 за Селянським (фермерським) господарством «МАГНАТ 88», ке зареєстровано 10.01.2022, номер запису про інше речове право: 46098596, Державний реєстратор: приватний нотаріус Джурук Наталя Володимирівна, Дніпровський міський нотаріальний округ, Дніпропетровська обл.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.03.2023 справу № 908/728/23 за вищевказаною позовною заявою розподілено судді Зінченко Н.Г.

Разом з позовною заявою позивачем подано Заяву про забезпечення позову вих. № б/н від 27.02.2023 (вх. № 4749/08-08/23 від 07.03.2023).

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 07.03.2023 заяву про забезпечення позову у справі № 908/728/23 передано на розгляд судді Зінченко Н.Г.

В заяві про забезпечення позову Селянське (фермерське) господарство «ЗАМОК» (позивач у справі) просить суд на підставі ст., ст. 136-139 ГПК України в якості забезпечення позову заборони Селянському (фермерському) господарству «МАГНАТ 88» та іншим особам, яких може уповноважити Селянське (фермерське) господарство «МАГНАТ 88» вчиняти дії, спрямовані на користування земельними ділянками з кадастровими номерами № :02:001:0105, № :02:001:0104, № :02:001:0100, в тому числі на обробку землі та збір врожаю, а також заборонити Селянському (фермерському) господарству «МАГНАТ 88» вчиняти будь-які дії, пов`язані з відчуженням цих земельних ділянок (права оренди на земельну ділянку) або передачею їх у заставу, оренду, суборенду, емфітевзис, користування іншим особам.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову позивач посилається на ті обставини, що предметом позову є визнання недійсними трьох договорів оренди від 01.11.2021, які були укладені між колишнім головою Селянське (фермерське) господарство «ЗАМОК» Замковим Ю.А. (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та С(Ф)Г «МАГНАТ 88» відносно земельних ділянок з кадастровими номерами № :02:001:0105, № :02:001:0104, № :02:001:0100, а також скасування державної реєстрації даних договорів (номери записів про інше речове право: 46098009, 46098324 та 46098596). Позивач вважає, що спірні договори оренди землі підлягають визнанню недійсними, оскільки у відповідності до вимог чинного законодавства взагалі не могли бути укладені, а тим більше зареєстровані державним реєстратором. Станом на теперішній день починається аграрний сезон, а саме весняна посівна. Оскільки

право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації і відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вважаються правильними, доки не доведено протилежне, у позивача відсутнє право на обробіток зазначених земельних ділянок, не дивлячись на те, що вони надані позивачу у користування для ведення товарного сільського господарства. У позивача позивача є обґрунтовані підстави вважати, що відповідачем планується здійснювати відповідну господарську діяльність на спірних земельних ділянках, в тому числі обробку земель та збір врожаю. Отже, позивач вважає, що внаслідок протиправних дій відповідача Селянське (фермерське) господарство «ЗАМОК», як сторона якій надано землі у постійно користування, станом на сьогоднішній день фактично позбавлене права обробляти земельну ділянку, сіяти сільськогосподарські культури, збирати врожай і т.д.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

У відповідності до ч. 4 цієї ж статті заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно зі ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву Селянського (фермерського) господарства «ЗАМОК» про забезпечення позову, дослідивши та оцінивши, відповідно до ст. 86 ГПК України, матеріали справи № 908/728/23 у їх сукупності, суд вважає подану заяву необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню судом, виходячи з наступного.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості є однією із основних засад судочинства.

Виходячи зі змісту чинного процесуального закону, забезпечення позову це, по суті, обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач (заявник) повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, в кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Суд зазначає, що обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Проте, в порушення вище наведених вимог закону, позивачем при зверненні до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позу у справі № 908/728/23 не надано належних і допустимих доказів, в розумінні ст., ст. 76, 77 ГПК України, на підтвердження вчинення відповідачем дій, які свідчать про його реальні наміри здійснювати відповідну господарську діяльність на спірних земельних ділянках, в тому числі обробку земель та збір врожаю.

Тому самі лише твердження позивача про потенційну можливість вчинення відповідачем дій щодо використання спірних земельних ділянок та від виконання судового рішення у разі задоволення позову без долучення відповідних доказів та обґрунтувань, не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Таким чином, всупереч положенням ст., ст. 74, 76, 77 ГПК України позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено наявності підстав для забезпечення позову. За таких обставин, у задоволенні заяви Селянського (фермерського) господарства «ЗАМОК» про вжиття заходів забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст., ст. 73, 74, 86, 137, 140, 234, 235 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ

В задоволенні заяви Селянського (фермерського) господарства «ЗАМОК», с. Широке Солонянського району Дніпропетровської області про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 908/728/23 відмовити.

Копію ухвали направити сторонам у справі, позивачу на адресу представника позивача адвоката Пітюренко Євгенія Валерійовича.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 10.03.2023.

Електронна адреса господарського суду Запорізької області: inbох@zp.arbitr.gov.ua, телефон контакт-центру 0-800-501-492.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 261 цього Кодексу.

Суддя Н.Г. Зінченко