ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"06" березня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/1248/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Пінтеліної Т.Г, розглянувши заяву (вх. № 2-268/23 від 02.03.2023р.) фізичної особи-підприємця Назарова Олександра Сергійовича про відвід судді Смелянець Г.Є. від розгляду справи №916/1248/22,

за позовом: Громадської організації Товариство ВОСТОК (67300, Одеська область, м. Березівка, вул. 31 Березня, 69, )

до відповідача: Южненської міської ради Одеського району Одеської області (65481, Одеський район, Одеська область, Проспект Григорівського десанту, 18, )

про стягнення 1 400 000 грн.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є. знаходиться справа №916/1248/22 за позовом Громадської організації Товариство ВОСТОК до Южненської міської ради Одеського району Одеської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що своєю діяльністю Южненська міська рада (створення перешкод користуватись землею та власними гаражами в рамках правового поля) не сприяла ГО Товариство ВОСТОК у виконанні статутних завдань, а навпаки обмежувала права, свободи та законні інтереси членів ГО Товариство ВОСТОК, що завдало шкоди.

У підготовчому засіданні 01.03.2023 за участю представників сторін, судом постановлені ухвали, які занесені до протоколу судового засідання , а саме:

- про відмову ГО Товариство ВОСТОК у задоволенні клопотання (вх.№26532/22 від 21.11.2022) про витребування у відповідача правовстановлюючих документів, оскільки встановлення обставин щодо належних підстав проведення реєстраційної дії з реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна за №9016369 від 12.03.2015 не входить до предмету доказування у даній справі;

- про відмову ГО Товариство ВОСТОК у задоволенні клопотання (вх.№26532/22 від 21.11.2022) про витребування у відповідача договору оренди на земельні ділянки кадастрові номери: :01:00160599 площею 8, 000 га, та :01:001:0600 площею 4, 000 га., оскільки за наданими у підготовчому засіданні поясненнями представника відповідача, вказаний договір у останнього відступній та до матеріалів справи долучено додаткову угоду від 15.12.2021 до договору оренди земельної ділянки від 26.10.2020 (вх..№25021/23 від 07.11.2022);

- про прийняття до розгляду заяви ГО Товариство ВОСТОК про збільшення позовних вимог за вх.№1916/23 від 19.01.2023, згідно з якою позивачем заявлено до стягнення 2 800 000 грн.

- про остаточне визначення предмету спору та складу учасників судового процесу, із врахуванням при цьому ухвали Господарського суду Одеської області від 01.02.2023, якою залишено без розгляду позов Громадської організації Товариство ВОСТОК до Приватного підприємства Південьпарксервіс про стягнення 1 400 000 у справі №916/1248/22, оскільки позивач на виконання вимог ухвали суду від 11.01.2023 про залишення позову без руху не усунув відповідних недоліків та не подав до суду доказів сплати судового збору в розмірі 21 000 грн.

- про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 29.03.2023 о 14:00, із викликом учасників справи у судове засідання.

02.03.2023 за вх.№2-268/23 господарським судом одержано заяву про відвід складу суду, в якій Громадська організація Товариство ВОСТОК просить про відвід судді Смелянець Г.Є. від розгляду справи №916/1248/22.

Заявляючи відвід судді Смелянець Г.Є. керівник Громадської організації Товариство ВОСТОК посилається на те, що 01.03.203 під час підготовчого судового засідання у справі стало відомо, що позов ГО Т ВОСТОК до співвідповідача ПП Південьпарксервіс ухвалою від 01.02.2023 залишено без розгляду та ухвалою від 01.03.2023 занесеною до протоколу судового засідання, підготовче судове засідання закрито. ГО Т ВОСТОК вважає, що прийняття судом ухвали від 01.02.2023, доводить суперечливу поведінку судді Смелянець Г.Є., оскільки ухвалою від 10.08.2022 ПП Південьпарксервіс було залучено до участі у справі в якості відповідача. Оскільки, заявлені ГО Т ВОСТОК вимоги безпосередньо стосуються прав та обов`язків ПП Південьпарксервіс, якого не залучено до участі у справі в якості відповідача, суд не в змозі вирішувати питання про обґрунтованість позовних вимог та вирішити питання про їх задоволення, без залучення ПП Південьпарксервіс. За таких обставин, постановляючи ухвалу про закінчення підготовчого судового засідання суддею Смелянець Г.Є., позовні вимоги ГО ТВОСТОК вирішенні бути не можуть.

Ухвалою від 02.03.2023р. судом було визнано заяву ГО Товариство ВОСТОК про відвід судді від розгляду даної справи необґрунтованою, зупинено провадження у даній справі до вирішення питання про відвід судді.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу заява ГО Товариство ВОСТОК про відвід судді від розгляду даної справи була передана на розгляд судді Пінтеліній Т.Г.

Розглянувши заяву ГО Товариство ВОСТОК про відвід судді від розгляду справи №9161248/22 без повідомлення учасників справи, господарський суд дійшов наступного висновку.

Положеннями ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р. визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з п. 5 ч. 1, ч. 4 ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Частиною 7 ст. 39 ГПК України визначено, що питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід.

Відповідно до ч. 8 ст. 39 ГПК України суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Відповідно до ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 6 Закону України „Про судоустрій і статус суддів від 2 червня 2016 року N 1402-VIII судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними законом. Здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Олександр Волков проти України" (Заява N 21722/11) від 09.01.2013р., яке 27.05.2013р. набуло статусу остаточного та яке відповідно до ст. 17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини 23 лютого 2006 року N 3477-IV (з наступними змінами і доповненнями) є для суду джерелом права при розгляді справ, було зазначено, що, як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Господарський суд зауважує, що наведені відповідачем доводи в обґрунтування поданої заяви у якості підтвердження існування підстав неупередженості судді свідчать про незгоду ГО Товариство ВОСТОК із відповідними процесуальними рішеннями, ухваленими у межах даної справи, що жодним чином не впливає та не може вплинути на об`єктивність суду при розгляді даної справи по суті та, в силу прямої вказівки закону, а саме: ч. 4 ст. 35 ГПК України не є підставою для відводу суду.

При цьому господарський суд, застосовуючи практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі Занд проти Австрії, зазначає, що термін судом, встановленим законом у пункті 1 статті 6 передбачає усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…), звертає увагу, що вирішення питання стосовно правомірності судового рішення суду першої інстанції відноситься виключно до дискреційних повноважень суду апеляційної інстанції. Відтак в разі незгоди з ухваленим рішенням за результатами розгляду справи сторони мають право скористатись передбаченим діючим господарським процесуальним законодавством порядком апеляційного оскарження.

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі "Білуха проти України" (Заява N 33949/02) від 09.11.2006р. зауважено наступне: стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду резюмується, поки не надано доказів протилежного; стосовно об`єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність - це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Враховуючи встановлену практикою Європейського суду з прав людини презумпцію особистої безсторонності суду, ненадання відповідачем доказів на підтвердження існування протилежного, господарський суд дійшов висновку, що фізичною особою-підприємцем Назаровим Олександром Сергійовичем не було наведено жодного обґрунтованого доводу на підтвердження викладених у заяві обставин, як і не було наведено доводів на підтвердження існування можливості вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими. Доводи відповідача про його не повідомлення судом про прийняті процесуальні рішенні у даній справі судом оцінюються критично, оскільки процесуальні рішення, ухвалені у межах даної справи, були надіслані на адресу відповідача, яка була зазначена у позові та вказана відповідачем у поданих до суду документах.

За таких обставин, господарський суд доходить висновку про необґрунтованість та безпідставність наведених відповідачем доводів у заяві про відвід судді Смелянець Г.Є. від розгляду справи №916/1248/22.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що наведені ГО Товариство ВОСТОК у заяві про відвід судді від розгляду даної справи доводи є необґрунтованими, у зв`язку з чим, вказана заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.35, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви (вх. № 2-268/23 від 02.03.2023р.) про відвід судді Смелянець Г.Є. від розгляду справи № 916/1248/22 Громадської організації Товариство ВОСТОК відмовити.

Ухвала набрала законної сили 06.03.2023р. та не підлягає оскарженню.

Суддя Т.Г. Пінтеліна