ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2023 р. Справа№ 910/1780/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Євсікова О.О.

Кропивної Л.В.

за участю секретаря судового засідання: Заборовської А.О.,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Мостовий О.В.

від відповідача: не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастерклаас" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2021, повний текст складено 01.06.2021

у справі №910/1780/21 (суддя Грєхова О.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайтен Машинері Україна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастерклаас"

про стягнення 4 044 281,05 грн

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Тайтен Машинері Україна» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мастерклаас» заборгованості за Договором купівлі-продажу в розмірі 4 044 281,05 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за Договором купівлі-продажу сільськогосподарської техніки № TMU-140T-19 від 25.06.2019, в частині здійснення розрахунків.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 у справі №910/1780/21 позов задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастерклаас" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайтен Машинері Україна" заборгованість в розмірі 2 479 709 грн 84 коп., пеню в розмірі 857 928 грн 25 коп., 11% річних в розмірі 706 642 грн 96 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 60 664 грн 22 коп.

Приймаючи рішення у даній справі, місцевий господарський суд виходив з того, що оскільки факт поставки відповідачу товару та факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати отриманого підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем, то позовні вимоги у цій справі є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, суд першої інстанції, керуючись приписами ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України, дійшов висновку про відсутність підстав для зменшення розміру пені, оскільки відповідачем не доведено наявності обставин, з якими законодавець пов`язує можливість зменшення розміру пені.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Мастерклаас» звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 у справі №910/1780/21 скасувати повністю та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального закону.

Так, апелянт стверджує, що:

- місцевий господарський суд дійшов помилкових висновків про задоволення позову, оскільки вони ґрунтуються на підроблених документа;

- акти приймання-передачі не підписувались зі сторони відповідача, а тому вони не є належними доказами в підтвердження факту переходу до ТОВ «Мастерклаас» права власності на предмет договору купівлі-продажу;

- суд відхилив всі доводи відповідача, при цьому, не обґрунтувавши кожну з відмов у задоволенні клопотань про зупинення провадження у справі, про призначення почеркознавчої експертизи та не виклав ці відмови у належній формі - у формі ухвал суду;

- в договорі сторони узгодили порядок оплати отриманого товару за договором, а саме визначили обов`язковий етап - виставлення покупцю рахунку на оплату. Позивачем не надано доказів пред`явлення відповідачу названих рахунків;

- видаткова накладна є бухгалтерським документом, а єдиним документом що має підтверджувати факт поставки товару згідно умов договору є акт приймання-передачі;

- часткова оплата товару не підтверджує факт поставки товару та/або визнання боргу, оскільки засвідчує лише обставини перерахування коштів відповідачем;

- в п. 7.1 Договору визначено момент з якого виникає зобов`язання зі сплати пені, а саме з моменту пред`явлення вимоги, протягом 10 днів. Вимогу позивача про сплату пені позивачем отримано 03.02.2021, а тому прострочення строку на сплату даного виду неустойки починає свій відлік з 14.02.2021.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Від позивача надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Мастерклаас» в повному обсязі, а оскаржуване рішення - залишити без змін.

Заперечуючи проти доводів апелянта, позивач зазначає що:

- факт поставки товару підтверджується не лише підписаними сторонами договору та скріпленими печатками товариств актами приймання-передачі, а і видатковою накладною, яка також має необхідні підписи та відбиток печаток;

- на виконання умов договору відповідачем проведено п`ять часткових проплат за договором;

- місцевим господарським судом правомірно було відмовлено у задоволенні клопотань відповідача, оскільки останнім не було наведено обґрунтованих підстав як для зупинення з огляду на приписи п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, так і щодо призначення експертизи;

- за своєю правовою природою рахунок на оплату товару є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які необхідно перерахувати кошти в якості оплати за товар та носить інформативний характер;

- на актах, про підробку підпису на яких наполягає апелянт, також міститься відтиск печатки товариства відповідача. При цьому, відповідні обставини не спростовуються ТОВ «Мастерклаас».

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.07.2021 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Корсак В.А., судді: Руденко М.А., Дідиченко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.07.2021 дану апеляційну скаргу залишено без руху. Роз`яснено скаржнику, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали останній має право усунути недоліки зазначені у її мотивувальній частині, надавши суду відповідні докази.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/3495/21 від 11.08.2021, у зв`язку з перебуванням суддів Дідиченко М.А. та Руденко М.А., який входить до складу колегії суддів, у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/1780/21.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.08.2021, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді - Алданова С.О., Євсіков О.О.

Після усунення недоліків апеляційної скарги, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.08.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастерклаас" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2021. Закінчено проведення підготовчих дій. Повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 13.09.2021. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі до 08.09.2021. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі до 08.09.2021. Встановлено учасникам апеляційного провадження строк до 08.09.2021 для надання своїх заперечень чи пояснень щодо заявленого в апеляційній скарзі відповідачем клопотання про призначення почеркознавчої експертизи у справі №910/1780/21.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 13.09.2021, у зв`язку з перебуванням суддів суддів Євсікова О.О. та Алданової С.О., які входять до складу колегії суддів, у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/1780/21.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.09.2021, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді - Попікова О.В., Владимиренко С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.09.2021 справу №910/1780/21 прийнято до провадження у визначеному складі колегії суддів: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді - Попікова О.В., Владимиренко С.В. Розгляд справи постановлено здійснити в раніше призначеному судовому засіданні 13.09.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.09.2021 відмовлено у задоволенні заяви від 10.09.2021 Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайтен Машинері Україна" про забезпечення позову.

Розгляд справи відкладався, зокрема, у зв`язку із задоволенням клопотання відповідача.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 15.11.2021, у зв`язку з перебуванням судді Владимиренко С.В., яка входить до складу колегії суддів, у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/1780/21.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.11.2021, апеляційні скарги передано на розгляд колегії суддів у складі: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді - Попікова О.В., Євсіков О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.11.2021 справу №910/1780/21 прийнято до провадження у визначеному складі колегії суддів: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді - Попікова О.В., Євсіков О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.12.2021 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастерклаас" про призначення судової почеркознавчої експертизи задоволено частково. Призначено по справі № 910/1780/21 судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (03680, м. Київ, вул. Смоленська, 6). Зупинено апеляційне провадження по справі №910/1780/21 на час проведення експертизи до надходження до Північного апеляційного господарського суду висновку судової експертизи та повернення матеріалів справи №№910/1780/21 до апеляційної інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.12.2021 зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Тайтен Машинері Україна", надати до суду оригінал Акта приймання-передачі техніки №1 від 27.06.2019, який підписано на виконання Договору TMU-140T-19 від 25.06.2019 купівлі-продажу сільськогосподарської техніки та оригінал Акта приймання-передачі техніки №2 від 27.06.2019, який підписано на виконання Договору TMU-140T-19 від 25.06.2019 купівлі-продажу сільськогосподарської техніки.

21.01.2022 до суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надійшов лист про направлення рахунку від 14.01.2022 №141 у розмірі 12 870,75 грн за проведення судової почеркознавчої експертизи №270/271/22-32 у господарській справі №910/1780/21 для направлення платнику у справі.

21.01.2022 експертами подано лист про погодження строків проведення експертизи понад 90 календарних днів.

27.01.2022 Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України подано клопотання про надання додаткових матеріалів, а саме експерт просить надати максимально можливу кількість оригіналів документів, які містять вільні зразки почерку та підпису ОСОБА_1 , за любий період часу, у тому числі максимально наближений до досліджуваних документів, які можуть міститися документах або інших паперах, на яких рукописні тексти (підписи) достовірно виконані особою, щодо якої ставиться питання з ідентифікації її як виконавця досліджуваного рукопису: офіційних документах (наприклад: поясненнях, службових записах, різних архівних матеріалах, трудових угодах, паспорті, формі №1), нотаріальних документах тощо. При цьому, при наданні зразків почерку і підпису просимо навести перелік документів (назва документа, графа або рядок, де міститься зразок, тощо), які експерти мають право використовувати при проведенні експертизи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.01.2022 повідомлено учасників справи про призначення клопотання Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України про надання додаткових матеріалів та погодження строків проведення експертизи у справі №910/1780/21 до розгляду на 23.02.2022. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Мастерклаас" завчасно у строк до 16.02.2022:

- надати суду максимально можливу кількість оригіналів документів, які містять вільні зразки почерку та підпису ОСОБА_1 , за любий період часу, у тому числі максимально наближений до досліджуваних документів, які можуть міститися в документах або інших паперах, на яких рукописні тексти (підписи) достовірно виконані особою, щодо якої ставиться питання з ідентифікації її як виконавця досліджуваного рукопису: офіційних документах (наприклад: поясненнях, службових записах, різних архівних матеріалах, трудових угодах, паспорті, формі №1), нотаріальних документах тощо. При цьому, при наданні зразків почерку і підпису навести перелік документів (назва документа, графа або рядок, де міститься зразок, тощо), які експерти мають право використовувати при проведенні експертизи;

- вказати аркуші господарської справи №910/1780/21, в яких містяться достовірні умовно-вільні зразки почерку і підпису ОСОБА_1, які експерти мають право використовувати при проведенні експертизи.

Встановлено учасникам справи строк для надання письмових пояснень щодо клопотання Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України про узгодження строків проведення експертизи у справі №910/1780/21 до 16.02.2022.

17.02.2022 до суду надійшло клопотання відповідача на виконання ухвали суду від 31.01.2022 (з додатками).

22.02.2022 відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи.

23.02.2022 у судовому засіданні розгляд справи було відкладено на 16.03.2022.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 (зі змінами від 14.03.2022) в Україні введено воєнний стан, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

У зв`язку із загрозою життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів, суддів і працівників апарату суду, керуючись статтею 3 Конституції України, статтями 10,12 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», статтею 29 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», статтями 2, 6 Європейської 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, рішенням Ради суддів України №9, враховуючи положення Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, розпоряджень Ради оборони міста Києва, судові справи призначені у період з 24.02.2022 по 31.03.2022 були зняті з розгляду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.05.2022 повідомлено учасників справи про призначення клопотання Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України про надання додаткових матеріалів та погодження строків проведення експертизи у справі №910/1780/21 до розгляду на 01.06.2022.

В судових засіданнях оголошувались перерви, зокрема, у зв`язку із необхідністю відібрання у директора відповідача експериментальних зразків підпису та почерку.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.07.2022, зокрема, задоволено клопотання Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України №910/1780/21/09.1-18/130/21 від 28.12.2021 про погодження строку проведення експертизи у справі №910/1780/21; погоджено експертній установі більший розумний строк для проведення судової експертизи, призначеної ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.12.2021 у справі №910/1780/21 понад 90 днів; задоволено клопотання судових експертів про надання додаткових документів у даній справі та залучено до матеріалів справі відповідні документи.

16.11.2022 до суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надійшли матеріали справи №910/1780/21. Надано висновок експертів № 270/271/22-32 від 19.10.2022, Акт здачі-приймання висновку експертів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2022 поновлено апеляційне провадження у справі №910/1780/21. Повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 19.12.2022. Явку учасників визнано не обов`язковою.

Судове засідання 19.12.2022, у зв`язку з перебуванням судді Попікової О.В. у відпустці, не відбулось.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2022 повідомлено учасників справи про призначення справи №910/1780/21 до розгляду на 30.01.2023.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 26.01.2023, у зв`язку з тим, що суддю Попікову О.В. 11.01.2023 обрано XIX позачерговим З`їздом суддів України членом ВРП, яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/1780/21.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.01.2023, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді - Євсіков О.О., Кропивна Л.В.

Ухвалою від 26.01.2023 апеляційну скаргу прийнято до провадження у визначеному складі колегії суддів.

Судове засідання, що було призначено на 30.01.2023 не відбулось, а тому ухвалою від 30.01.2023 повідомлено учасників справи про призначення справи №910/1780/21 до розгляду на 08.02.2023.

У зв`язку з неявкою представника відповідача, необхідністю додаткового дослідження матеріалів справи, забезпечення законних прав та інтересів усіх учасників судового процесу ухвалою від 08.02.2023 розгляд апеляційної скарги відкладено на 22.02.2023.

Розгляд клопотань

10.09.2021 до суду надійшло клопотання позивача про забезпечення позову, у задоволенні якого відмовлено згідно ухвали Північного апеляційного господарського суду від 13.10.2022.

13.10.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання позивача про витребування доказів судом, а саме наявну у Головного управління Держпродспоживслужби м. Києва інформацію щодо реєстрації та/або зняття з обліку ТОВ "Мастерклаас" самохідного сільськогосподарського обприскувача, що був предметом купівлі-продажу за договором.

Протокольною ухвалою від 08.12.2021 вказане клопотання залишено без задоволення, оскільки воно не заявлялось в суді першої інстанції.

Позивачем до доповнень до заперечень щодо призначення почеркознавчої експертизи було долучено документи, перелік яких наведено в додатках.

Протокольною ухвалою від 08.12.2021 заявлене представником позивача в судовому засіданні клопотання про приєднання до матеріалів справи означених документів залишено без розгляду з урахуванням приписів ст. 207 ГПК України.

Відповідачем заявлено клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, яке згідно ухвали Північного апеляційного господарського суду від 08.12.2021 задоволено.

Явка представників сторін

В судове засідання 22.02.2023 представник відповідача не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи наступні докази: довідка про доставку електронного документа (ухвали від 08.02.2023 про відкладення розгляду справи на 22.02.2023) представнику відповідача (адвокату Комаровій Анастасії Олександрівні) в його електронний кабінет 15.02.2023, довідка про доставку електронного листа представнику відповідача (адвокату Комаровій Анастасії Олександрівні) на його електронну адресу - ІНФОРМАЦІЯ_1 та довідка про доставку електронного листа відповідач - Товариству з обмеженою відповідальністю "Мастерклаас" на його електронну адресу - ІНФОРМАЦІЯ_2.

21.02.2023 до судового засідання від відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача за наявними матеріалами справи, яке задоволено судом.

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання прав сторін на судовий розгляд справи упродовж розумного строку, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи те, що явка представників сторін обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, зважаючи на задоволення заявленого відповідачем клопотання про розгляд справи без участі його представника, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача, який належним чином повідомлений про судовий розгляд справи в апеляційному порядку.

Представник позивача в судовому засіданні 22.02.2023 заперечив проти доводів апелянта з підстав, викладених у відзиві та просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення присутнього представника позивача, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

25 червня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Тайтен Машинері Україна» (далі - продавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мастерклаас» (далі - покупець, відповідач) укладено Договір купівлі-продажу сільськогосподарської техніки № TMU-140Т-19 (далі - Договір), за умовами якого, продавець зобов`язується передати у власність покупця сільськогосподарську техніку згідно з умовами оплати які викладені в п. 2.3.

Специфікація на товар наведена в Додатку № 1, який є невід`ємною частиною Договору (п. 1.2 Договору).

Відповідно до п. 1.3 Договору товар постачається на умовах DDP (Інкотермс 2010), адреса: с. Новоселиця Попільнянський р-н Житомирська обл., при умові 30% оплати вартості товару, в строки: самохідний сільськогосподарський обприскувач Case III SPX Patriot 4430 (комплектація AGC+AIMF), новий до 28.06.2019; комплект для збільшення кліренсу обприскувача, SPX - до 10.10.2019.

Сторони встановлюють ціну товару в гривнях, а також встановлюють грошовий еквівалент в іноземній валюті - USD (далі - еквівалент), який визначено по курсу продажу долара США на Міжбанківському валютному ринку України (далі - МВРУ «міжбанк», «курс продажу») на момент закриття торгів на день, який передує дню підписання цього Договору. Загальна сума Договору складається з суми всіх платежів, здійснених покупцем на підставі виставлених продавцем рахунків згідно Договору (п. 2.1 Договору).

У відповідності до п. 2.2 Договору на момент підписання цього Договору загальна вартість товару становить 8 197 470,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 1 366 245,00 грн.

Грошовий еквівалент в іноземній валюті становить 313 000 доларів США, який визначено по курсу продажу долара США на Міжбанківському валютному ринку України на момент закриття торгів на день, який передує дню підписання цього Договору і становить 26,19 грн. за один долар США.

На момент підписання цього Договору вартість кожної одиниці товару становить: самохідний сільськогосподарський обприскувач Case III SPX Patriot 4430 (комплектація AGC+AIMF), новий, додатково укомплектований комплектом для збільшення кліренсу обприскувача, SPX - 8 197 470,00 грн.

Грошовий еквівалент вартості товару в іноземні валюті становить 313 000 доларів США, який визначено по курсу продажу долара США на Міжбанківському валютному ринку України на момент закриття торгів на день, який передує дню підписання цього Договору і становить 26,19 грн. за один долар США.

Згідно з п. 2.3 Договору сторони встановлюють, що протягом терміну дії Договору, грошові зобов`язання покупця існують і підлягають сплаті в гривнях в наступному порядку:

- платіж в розмірі 2 459 241,00 грн. здійснюється покупцем до 27.06.2019. Грошовий еквівалент в іноземні валюті становить 93 900 доларів США, який визначено по курсу продажу долара США на Міжбанківському валютному ринку України на момент закриття торгів на день, який передує дню підписання цього Договору і становить 26,19 грн. за один долар США.

- платіж в розмірі 5 738 229,00 грн. здійснюється покупцем до 20.07.2019. Грошовий еквівалент в іноземні валюті становить 93 900 доларів США, який визначено по курсу продажу долара США на Міжбанківському валютному ринку України на момент закриття торгів на день, який передує дню підписання цього Договору і становить 26,19 грн. за один долар США.

Пунктом 2.4 Договору визначено, що покупець зобов`язаний здійснити оплату за цим Договором на підставі рахунків продавця, які ним виписані з урахуванням п. 2.3 Договору таким чином, що сума у гривнях, що підлягає сплаті покупцем на виконання ним зобов`язань за пунктом 2.3 визначається шляхом множення зазначеного в цьому пункті грошового еквіваленту в іноземній валюті, на відповідний курс продажу долару США на МВРУ (що вказаний у графі «міжбанк», «курс продажу») на момент закриття торгів, на день, який передує дню фактичного здійснення платежу покупцем, при цьому, підписання додаткових угод та надсилання повідомлень покупцю не вимагається.

Відповідно до п. 4.1 Договору приймання товару по кількості та якості проводиться покупцем в день його отримання від продавця. Покупець зобов`язаний перевірити комплектність, цілісність тари, пломб на ній (при їх наявності), а також відсутність ознак пошкодження товару і у випадках їх виявлення негайно, до закінчення приймання, письмово заявити продавцю. При відсутності такої заяви товар вважається прийнятим покупцем.

Згідно з п. 4.4 Договору при передачі товару обов`язково складається Акт приймання-передачі, в якому вказується стан товару на момент передачі.

Права та обов`язки сторін цього Договору виникають в момент його підписання та припиняються належним виконанням сторонами всіх його умов, а також в інших випадках, передбачених законом (п. 5.1 Договору).

У відповідності до п. 8.2 Договору покупець несе ризик випадкової загибелі, знищення, втрати пошкодження, викрадення товару на протязі всього часу знаходження товару у нього. Право власності на товар переходить від продавця до покупця в момент зарахування 30% вартості товару на поточний рахунок продавця та підписання актів приймання-передачі.

Додатком № 1 до Договору сторонами викладено Специфікацію.

На виконання умов Договору, відповідачем здійснено передбачену п. 2.3 Договору передоплату в розмірі 2 459 241,00 грн згідно платіжних доручень № від 25.06.2019 на суму 2 252 000,00 грн та № від 25.06.2019 на суму 207 241,00 грн.

Як стверджує позивач, 27 червня 2019 року ТОВ «Тайтен Машинері Україна» здійснено поставку покупцю товару - сільськогосподарську техніку - самохідний сільськогосподарський обприскувач Case III SPX Patriot 4430, в обґрунтування чого надано Акти приймання-передачі техніки № 1 та № 2 та видаткову накладну № 16115 від 27.06.2019 на суму 8 195 279,00 грн. Вказані документи містять підписи сторін та відбитки печаток товариств.

На виконання умов Договору, відповідачем сплачено позивачу кошти згідно платіжних доручень № від 10.03.2020 на суму 2 739 845,50 грн, № 1514 від 03.06.2020 на суму 100 000,00 грн, № 1522 від 12.06.2020 на суму 100 000,00 грн, № 1590 від 25.09.2020 на суму 250 000,00 грн, № 1621 від 30.10.2020 на суму 150 000,00 грн.

19.01.2021 позивач звернувся до відповідача із Вимогою вих. № 508 від 18.01.2021 щодо виконання зобов`язань за Договором, яка залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Оскільки, як зазначає позивач, ТОВ «Мастерклаас» за отриманий товар в повному обсязі не розрахувалося, ТОВ «Тайтен Машинері Україна» пред`явлено позов у даній справі про стягнення з відповідача 2 479 709,84 грн основної заборгованості за договором, на яку також нараховано в розмірі 857 928,25 грн. та 11% річних в розмірі 706 642,96 грн за загальний період прострочення з 21.07.2019 по 21.01.2020 (пеня)/ 28.01.2021 (річні).

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Цивільні зобов`язання виникають з підстав, передбачених ст. 11 ЦК України, зокрема з договорів та інших правочинів. Частиною 7 статті 179 ГК України передбачено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

У відповідності до ст. 173 ГК України, яка кореспондується з приписами ст. 509 ЦК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 712 ЦК України унормовано, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. ст. 525, 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Із зазначеною нормою кореспондується й ч. 1 ст. 193 ГК України, відповідно до якої суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар (п. 1 ч. 1 ст. 664 ЦК України).

Сторонами правочину в його п. 1.3 узгоджено, що товар постачається на умовах DDP (Інкотермс 2010), адреса: с. Новоселиця Попільнянський р-н Житомирська обл., при умові 30% оплати вартості товару, в строки: самохідний сільськогосподарський обприскувач Case III SPX Patriot 4430 (комплектація AGC+AIMF), новий до 28.06.2019; комплект для збільшення кліренсу обприскувача, SPX - до 10.10.2019.

«Delivered Duty Paid» (DDP Інкотермс 2010) умови поставки згідно з правилами системи Інкотермс-2010 мають на увазі передачу товару в розпорядження покупця в призначеному місці, з оплатою продавцем всіх ризиків по його доставці. До них відносяться: ризики під час транспортування до місця призначення, митні витрати на вивезення та ввезення, різні збори організації експорту з однієї країни і імпорту в іншу, податки.

Позивач, обґрунтовуючи належне виконання ним умов в частині поставки товару, до матеріалів справи надав Акти приймання-передачі техніки № 1 та № 2 від 27.06.2019 та видаткову накладну № 16115 від 27.06.2019 на суму 8 195 279,00 грн.

Колегією суддів в судових засіданнях здійснено огляд наданих позивачем на вимогу суду оригіналів означених документів та встановлено, що на них містяться, зокрема, підпис директора відповідача ОСОБА_1 та відбиток печатки товариства.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Згідно з п. 2.2 Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, господарські операції визначено як факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Первинні ж документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це не можливо, безпосередньо після її завершення.

За змістом п. 2.5 названого Положення повноваження на здійснення господарської операції особи, яка в інтересах юридичної особи або фізичної особи - підприємця одержує основні засоби, запаси, нематеріальні активи, грошові документи, цінні папери та інші товарно-матеріальні цінності згідно з договором, підтверджуються відповідно до законодавства. Такі повноваження можуть бути підтверджені, зокрема, письмовим договором, довіреністю, актом органу юридичної особи тощо.

Юридична особа є учасником цивільних відносин і наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю (статті 2, 80, 91, 92 ЦК України). При цьому, особливістю цивільної дієздатності юридичної особи є те, що така особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону (ч. 1 ст. 92 ЦК України).

Юридична особа вчиняє правочини через свої органи, що з огляду на приписи статті 237 ЦК України утворює правовідношення представництва, в якому орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана або має право вчинити правочин від імені цієї юридичної особи, в тому числі вступаючи в правовідносини з третіми особами.

Частиною 3 статті 92 ЦК України передбачено, що орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Однак відповідач як в суді першої, так і під час розгляду справи апеляційним господарським судом, заперечував факт отримання товариством названої техніки та, відповідно, проставлення директором підпису на Актах приймання-передачі техніки № 1 та №2 від 27.06.2019. В судових засідання суду апеляційної інстанції директор товариства також вказував на те, що він не ставив підпис ані на актах, ані на видатковій накладній.

Поряд з цим, факт наявності та відповідності проставленої на документах печатки товариства відповідачем не заперечувалось.

Яке неодноразово зазначав Верховний Суд у своїх правових висновках (зокрема, постанови від 06.11.2018 у справі № 910/6216/17, від 05.12.2018 у справі № 915/878/16, від 03.02.2020 у справі № 909/1073/17, від 18.08.2020 у справі № 927/833/18) встановивши наявність відбитку печатки відповідача на спірних документах та, враховуючи, що відповідач несе повну відповідальність за законність використання його печатки, зокрема, при нанесенні відбитків на договорах, накладних, суди мають дослідити питання встановлення обставин, що печатка була загублена відповідачем, викрадена в нього або в інший спосіб вибула з його володіння, через що печаткою могла б протиправно скористатися інша особа.

З`ясування відповідних питань і оцінка пов`язаних з ними доказів має істотне значення для вирішення такого спору, оскільки це дозволило б з максимально можливим за даних обставин ступенем достовірності ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні відповідних господарських операцій.

У відповідності до правової позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 20.12.2018 у справі № 910/19702/17, відсутність у видаткових накладних назви посади особи, яка отримала товар за цією накладною, за наявності підпису у цій накладній, який засвідчений відтиском печатки покупця, не може свідчить про те, що такі видаткові накладні є неналежними доказами у справі. Відтиск печатки на видаткових накладних є свідченням участі особи у здійсненні господарської операції за цими накладними.

Північним апеляційним господарським судом встановлено, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів в підтвердження фактів протиправності використання печатки товариства відповідача чи доказів її втрати, або іншого вибуття її у 2019 році з відання цієї юридичної особи. Так само і не надано доказів звернення до правоохоронних органів, у зв`язку із втратою чи викраденням печатки.

Беручи до уваги повну відповідальність відповідача за законність використання його печатки, а також з огляду на відсутність в матеріалах справи доказового підтвердження факту втрати чи викрадення печатки ТОВ «Мастерклаас», а відтак її використання поза волею цієї юридичної особи, колегія суддів приходить до висновку, що відтиск печатки на актах приймання-передачі та видатковій накладній є свідченням участі особи у здійсненні господарської операції за цими документами.

Також, як вірно встановлено місцевим господарським судом та сторонами не заперечується, що після проведеної позивачем господарської операції з поставки товару відповідачем здійснювались дії з часткової оплати відповідної техніки. Так, відповідачем сплачено позивачу кошти згідно платіжних доручень № від 10.03.2020 на суму 2 739 845,50 грн, № 1514 від 03.06.2020 на суму 100 000,00 грн, № 1522 від 12.06.2020 на суму 100 000,00 грн, № 1590 від 25.09.2020 на суму 250 000,00 грн, № 1621 від 30.10.2020 на суму 150 000,00 грн. В призначенні платежу визначено, що часткова оплата проводиться згідно рахунків та договору № TMU-140Т-19 від 25.06.2019.

В контексті встановленого, судова колегія вважає неприйнятними доводи апелянта в частині не доведення позивачем обставин надання відповідачу рахунку на оплату як необхідної передумови для виконання стороною свого обов`язку з перерахування коштів за отриманий товар.

Крім того, як підставно зауважено місцевим господарським судом, рахунок за своїми ознаками не є первинним документом, а містить лише платіжні реквізити, тобто носить інформаційний характер; ненадання рахунку, по своїй суті, не є відкладальною умовою у розумінні статті 212 ЦК України та не є простроченням кредитора у розумінні приписів статті 613 ЦК України, тому наявність або відсутність рахунка не звільняє відповідача від обов`язку здійснити оплату за отриманий товар.

Як вже зазначалось у даній постанові, судом апеляційної інстанції за клопотанням відповідача призначалась судова почеркознавча експертиза, на вирішення якої поставлені наступні питання:

- Чи вчинений рукописний підпис від імені директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастерклаас" - ОСОБА_1 на оригіналі Акта приймання-передачі техніки №1 від 27.06.2019, який підписано на виконання Договору TMU-140T-19 від 25.06.2019 купівлі-продажу сільськогосподарської техніки ?

- Чи вчинений рукописний підпис від імені директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастерклаас" - ОСОБА_1 на оригіналі Акта приймання-передачі техніки №2 від 27.06.2019, який підписано на виконання Договору № TMU-140T-19 від 25.06.2019 купівлі-продажу сільськогосподарської техніки ?

За результатами проведеного експертного дослідження судовими експертами згідно висновку № 270/271/22-32 від 19.10.2022 встановлено, що підписи від імені директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастерклаас" - ОСОБА_1 на оригіналах Актів приймання-передачі техніки № 1 та № 2 від 27.06.2019 виконані ОСОБА_1 .

Представник відповідача в судових засідання апеляційного господарського суду також звертав увагу на те, що підпис та печатка товариства на Актах приймання-передачі № 1 та № 2 містяться на аркушах без будь-якої прив`язки до тексту, а тому, на думку апелянта, могли бути підставлені. У зв`язку з цим, апелянт вважав, що названі документи є сфальсифікованими, про що також зазначалось стороною в її клопотанні про призначення почеркознавчої експертизи від 17.06.2021 в суді апеляційної інстанції.

Колегія суддів, за результатами огляду в засіданні суду наданих позивачем оригіналів документів встановила, що Акти приймання-передачі № 1 та № 2 є складовою частиною договору, так як містять змістову послідовність тексту та загальну нумерацію разом з цим правочином. Також наведені в актах товари (самохідний сільськогосподарський обприскувач та комплект для збільшення кліренсу) відповідають предмету договору, узгодженому сторонами в його п. 1.3.

Таким чином названі акти існували як додатки до договору та які повинні були бути заповнені (проставлення дати, печатки та підписів сторін) в момент поставки товару за договором. Про як невід`ємну частину договору цих документів також зазначає і відповідач у своєму відзиві на позовну заяву (передостанній абзац на 5 стр. відзиву - а.с. 80-90 том 1) та апеляційній скарзі.

Поряд з цим, заперечуючи проти достовірності наданих позивачем актів як невід`ємних частин договору, відповідачем оригіналу свого договору з незаповненими актами суду не надано. Натомість сам факт укладення договору на наведених в ньому умовах відповідачем підтверджено в судовому засіданні 15.11.2022. Виникнення та прийняття договірних зобов`язань до виконання апелянтом також додатково засвідчується конклюдентними діями покупця з часткової оплати названої сільськогосподарської техніки.

Водночас, апеляцій господарський суд звертає увагу на те, що відповідач в суді першої інстанції в своїх заяві по суті спору та/або заявах з процесуальних питань не посилався на те, що сторінка актів, на яких містить лише підпис та печатка могла бути підставлена до наведених документів і лише в клопотанні про призначення судової експертизи до Північного апеляційного господарського суду та судових засіданнях цього суду став наполягати на таких аргументах.

В контексті наведеного колегія суддів, з урахуванням унормованого в ч. 1 ст. 43 ГПК України обов`язку сторони добросовісно користуватися наданими їй законом процесуальними правами, зазначає, що апелянтом доказово не будо доведено до якого саме документу могли належати такі «підставлені» сторінки з підписом директора відповідача та відбитком печатки товариства, адже, як вже зазначалось, відповідач несе повну відповідальність за законність використання його печатки. Належність підпису директору ТОВ "Мастерклаас" встановлено судовою експертизою, призначеною за клопотанням відповідача та проведеної за рахунок останнього.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

При цьому відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 77 ГПК України унормовано, що допустимість доказів полягає у тому, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ст. 78 ГПК України).

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Колегія суддів звертає увагу на те, що із внесенням 17.10.2019 змін до ГПК України його статтю 79 ГПК України викладено у новій редакції, чим фактично впроваджено в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

Зазначений стандарт підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надають позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію вказаного стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Іншими словами, тлумачення змісту статті 79 ГПК України свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Одночасно статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, з`ясування фактичних обставин справи має здійснюватися судом із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених статтею 86 ГПК України щодо відсутності у доказів заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо та їх сукупності в цілому.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень, неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Близький за змістом висновок викладений у низці постанов Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17, від 08.07.2021 у справі 915/1889/19, від 15.07.2021 у справі №916/2586/20.

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у рішенні від 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" зазначив, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом" ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Колегія також зазначає, що у пунктах 1 - 3 частини першої статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

Підсумовуючи вищенаведене, Північний апеляційний господарський суд, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів як в цілому, так і кожного окремо, з урахуванням стандарту доказування «вірогідності доказів», приходить до висновку, що обставини поставки та отримання відповідачем сільськогосподарської техніки за договором № TMU-140T-19 від 25.06.2019 згідно наявних в матеріалах справи доказів видаються більш вірогідним, ніж протилежні ствердження відповідача.

Доводи апелянта про прийняття місцевим господарським судом рішення на підставі неналежних (підроблених) доказів є безпідставними та відхиляються судом за їх недоведеністю. При цьому, посилання відповідача на те, що комплект для збільшення кліренсу є складовою самохідного сільськогосподарського обприскувача, як обґрунтування тверджень фальсифікації документів, не спростовує переваги більш вагомими доказами факту отримання відповідачем предмету договору в повному обсязі.

Відносно посилань апелянта на лист відповідача, що був приєднаний до матеріалів позовної заяви та який містить заяву ТОВ "Мастерклаас" про повну (остаточну) оплату товару після його поставки (а.с. 36 том 1) Суд зазначає, що він не містить дату його складання, а відтак ідентифікувати його як такий, що надсилався стороною саме 20.08.2019 (на чому наполягає апелянт) за відсутності відповідних підтверджуючих доказів, не вбачається можливим. До того ж, як свідчать наявні у справі документи, відповідачем здійснювалась часткова оплата товару, зокрема, у період з 10.03.2020 по 30.10.2020 з призначенням платежу згідно договору № TMU-140T-19 від 25.06.2019.

В контексті наведеного необхідно зазначити, що Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності врахування принципу добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України) - стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення (постанови Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 390/34/17, від 11.08.2021 у справі № 909/436/20, від 28.09.2021 у справі № 918/1045/20, від 06.10.2021 у справі № 925/1546/20).

Доктрина «venire contra factum proprium» (заборони суперечливої поведінки), в основі якої лежить принцип добросовісності, базується ще на римській максимі - «non concedit contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).

По суті згаданий принцип римського права venire contra factum proprium є вираженням equitable estoppel - однієї з найважливіших доктрин загального права. В системі загального права ця доктрина ґрунтується на principles of fraud. Вона спрямована на недопущення ситуації, в якій одна сторона може займати іншу позицію в судовому розгляді справи, що відрізняється від її більш ранньої поведінки або заяв, якщо це ставить протилежну сторону у невигідне становище (постанови Верховного Суду від 28.04.2021 у справі № 910/9351/20, від 09.06.2021 у справі № 911/3039/19, від 08.09.2021 у справі № 910/10444/20, від 24.10.2019 у справі № 904/3315/18).

Враховуючи те, що суд апеляційної інстанції на підставі дослідження наявних у справі доказів дійшов висновку про те, що факт отримання відповідачем сільськогосподарської техніки вірогідніше за все мав місце у даному спорі, то наведене стає підставою для виникнення у покупця зустрічного обов`язку з повної її оплати.

Як вже зазначалось у цій постанові, відповідач за отриманий товар розрахувався частково, а саме відповідачем сплачено позивачу кошти згідно платіжних доручень № від 10.03.2020 на суму 2 739 845,50 грн. з призначенням платежу: "Часткова оплата за обприскувач зг. рах. № 295 від 10.03.2020, дог. №TMU-140Т-19 від 25.06.2019 р.", № 1514 від 03.06.2020 на суму 100 000,00 грн. з призначенням платежу: "Часткова оплата за обприскувач зг. рах. № 598 від 03.06.2020, дог. №TMU-140Т-19 від 25.06.2019 р.", № 1522 від 12.06.2020 на суму 100 000,00 грн. з призначенням платежу: "Часткова оплата за обприскувач зг. рах. № 598 від 03.06.2020, дог. №TMU-140Т-19 від 25.06.2019 р.", № 1590 від 25.09.2020 на суму 250 000,00 грн. з призначенням платежу: "Часткова оплата за обприскувач зг. рах. № 598 від 03.06.2020, дог. №TMU-140Т-19 від 25.06.2019 р." , № 1621 від 30.10.2020 на суму 150 000,00 грн. з призначенням платежу: "Часткова оплата за обприскувач зг. рах. № 598 від 03.06.2020, дог. №TMU-140Т-19 від 25.06.2019 р.". Всього сплачено 5 799 086,50 грн.

Таким чином, за відповідачем рахується заборгованість в сумі 2 396 192,50 грн (ціна договору 8 195 279,00 грн - часткова проплата 5 799 086,50 грн).

Оскільки відповідач у встановлений договором строк за поставлений товар розрахувався не в повному обсязі, належних і допустимих доказів в спростування обставин виконання договірних зобов`язань відповідачем не надано, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основної заборгованості за договором в сумі 2 396 192,50 грн.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Нормами ст. 218 ГК України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Частиною 1 статті 216 ГК України визначено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч. 2 ст. 217 ГК України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України).

Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з п. 7.1 Договору у випадку прострочення терміну оплати, встановленого умовами цього Договору покупець сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення з моменту виникнення заборгованості за весь строк прострочення сплати заборгованості та суму боргу із урахуванням встановленого індексу інфляції протягом 10 календарних днів з моменту пред`явлення відповідної вимоги продавцем.

З урахуванням встановлених обставин порушення відповідачем договірних зобов`язань з оплати отриманого товару, а також з огляду на проведені відповідачем часткові оплати, судова колегія, перевіривши розрахунок даної частини позовних вимог, вважає вірним висновок місцевого господарського суду про стягнення з ТОВ "Мастерклаас" на користь ТОВ «Тайтен Машинері Україна» пені в сумі 857 928, 25 грн, нарахованої за період з 21.07.2019 по 21.01.2020.

Твердження апелянта про те, що вищенаведеною умовою правочину було встановлено інший порядок нарахування пені, а саме з моменту пред`явлення йому вимоги відхиляються судом апеляційної інстанції, оскільки за змістом приписів ст. 549 ЦК України неустойка нараховується за порушення основного зобов`язання (поставка товару, сплата коштів, виконання інших юридично значимих дій), тоді як, порушенням в розумінні ст. ст. 610, 612 ЦК України є невиконання/неналежне виконання у встановлений договором строк обов`язку стороною. У випадку відсутності узгодженого сторонами строку виконання зобов`язання застосовуються правила унормовані ч. 2 ст. 530 ЦК України - після пред`явлення вимоги та спливу семиденного строку (за загальним правилом).

Матеріалами справи підтверджується, що сторонами в п. 2.3 Договору узгоджено чіткий строк виконання покупцем свого обов`язку з оплати товару, а саме до 27.06.2019 та до 20.07.2019. Саме факт не оплати покупцем станом на 20.07.2019 усієї суми вартості отриманого товару є підставою для нарахування пені. Тобто право на нарахування пені у позивача виникає з моменту порушення зобов`язання - з 21.07.2019.

В свою чергу, умова правочину щодо десятиденного строку, стосується саме вимоги про сплату неустойки, а не зміни порядку її нарахування, який чітко унормований приписами чинного законодавства та умовами договору. Крім того, судова колегія звертає увагу на те, що зазначена умова договору не містить конкретизації щодо оформлення змісту вимоги про сплату пені, а відтак пред`явлення позову до суду першої інстанції також може бути розцінено як така вимога.

За сукупність вищенаведеного, колегія відхиляє доводи апелянта щодо невірного визначення позивачем початку перебігу прострочення сплати неустойки як такі, що не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановлено індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Місцевим господарським судом вірно встановлено, що сторони, керуючись ст. 625 ЦК України, домовились, що у разі прострочення термінів оплати (у т.ч. кожного з платежів), встановлених умовами цього Договору покупець сплачує продавцю 11% річних від простроченої суми протягом 10 календарних днів з моменту пред`явлення відповідної вимоги продавцем.

Північний апеляційний господарський суд, здійснивши перевірку правильності поведеного позивачем розрахунку даної частини позовних вимог, встановив, що він є арифметично вірним та таким що відповідає матеріалам справи. А тому, висновок суду про обґрунтованість позовних вимог про стягнення 11% річних в розмірі 706 642,96 грн є правомірним. Апелянтом переконливих аргументів щодо наявності підстав для відмови в задоволенні даної частини позовних вимог не наведено.

Відносно аргументації апеляційної скарги про порушення місцевим господарським судом норм процесуального закону, то судова колегія зазначає, що у відповідності до ч. 3 ст. 277 ГПК України вони не є обов`язковими підставами для скасування оскаржуваного рішення. Разом з цим, колегія звертає увагу на те, що згідно приписів п. 7 ч. 2 ст. 223, ч. 5 ст. 233 ГПК України оформлення рішення з процесуальних питань, зокрема, про відмову в задоволенні клопотань може бути здійснено шляхом його занесення до протоколу (протокольна ухвала). Свої мотиви та висновки щодо підстав для їх відмови Господарським судом міста Києва було викладено в оскаржуваному судовому рішенні, а відтак в даному випадку порушень процесуального закону не вбачається.

Не призначення судом першої інстанції за клопотанням сторони експертизи та наступне задоволення такого клопотання в суді апеляційної інстанції також не може свідчити про порушення попередньою інстанцією норм процесуального закону, адже вона наділена самостійно реалізувати свої дискреційні повноваження щодо вирішення питання про залучення спеціальних знань в іншій галузі відмінній від права з врахуванням принципів верховенства права, пропорційності та розумності строків розгляду справи судом. У справі, що переглядається в апеляційному порядку, відмова в задоволенні клопотання про призначення експертизи не зумовила ухвалення помилкового та невірного рішення по суті.

Підсумовуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги про те, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального закону, - не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Нормою ст. 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За встановлених обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 у справі №910/1780/21 відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, а тому передбачених законом підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення в розумінні приписів ст. 277 ГПК України не вбачається. Скаржником не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастерклаас" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 у справі №910/1780/21 підлягає залишенню без задоволення.

Судові витрати

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до ст. 129 ГПК України та, у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги, покладаються на відповідача (скаржника).

Керуючись Главою 1 Розділу ІV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 у справі №910/1780/21 залишити без змін.

Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано, - 10.03.2023.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді О.О. Євсіков

Л.В. Кропивна