ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2023 р.м. ХарківСправа № 922/89/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного підприємства "Санта-Україна", м. Київ
до Приватного підприємства "КОМПАНІЯ М3", м. Дергачі
про стягнення 26192,40 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Приватне підприємство "Санта-Україна", м. Київ звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Приватного підприємства "КОМПАНІЯ М3", м. Дергачі, в якій просить суд стягнути з відповідача 26192,40 грн заборгованості за договором поставки № 92 від 24 березня 2017 року. Також просить покласти на відповідача витрати зі сплати судового збору.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 09 січня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі № 922/89/23 та ухвалено розгляд справи № 922/89/23 здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Процесуальні документи у цій справі (ухвала суду про відкриття провадження у справі) надсилалися всім учасникам судового процесу, що підтверджуються штампом канцелярії на зворотній стороні відповідного документу.

Позивачем ухвалу суду про відкриття провадження у справі було отримано 17 січня 2023 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідачем ухвалу суду про відкриття провадження у справі було отримано 09 лютого 2023 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Таким чином, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано, під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Положеннями частини 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що матеріали справи містять достатньо доказів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

24 березня 2017 року між Приватним підприємством "Санта-Україна" (постачальником, позивачем) та Приватним підприємством "КОМПАНІЯ М3" (покупцем, відповідачем) було укладено договір поставки № 92.

Згідно пункту 1.1. договору постачальник зобов`язується поставляти покупцю товар, а покупець зобов`язується приймати товар і своєчасно проводити оплату на умовах передбачених договором.

Пунктом 9.1. договору передбачено, що даний договір діє з моменту підписання його обома сторонами до 31 грудня 2017 року.

Відповідно до пункту 9.2. договору термін дії цього договору автоматично продовжується на кожний наступний календарний рік у випадку, коли жодна із сторін не повідомить іншу про відмову від подальшої участі в цьому договорі.

Станом на грудень 2022 року жодна із сторін договору не повідомляла про відмову від подальшої участі в договорі.

На виконання умов договору Приватне підприємство "Санта-Україна" систематично здійснювало поставки товару відповідачу.

Згідно пункту 7.1.1. договору оплата за товар проводиться протягом 7 календарних днів з дати поставки товару.

Матеріали справи свідчать про те, що Приватне підприємство "КОМПАНІЯ М3" в порушення умов договору, не оплатило весь отриманий товар.

Заборгованість Приватного підприємства "КОМПАНІЯ М3" перед позивачем виникла в результаті не оплати товару, що був поставлений по наступним видатковим накладним: № 123 146 від 07 грудня 2021 року на суму 1210,80 грн, № 123119 від 07 грудня 2021 року на суму 638,40 грн, № 123134 від 08 грудня 2021 року на суму 1308,60 грн, № 123135 від 08 грудня 2021 року на суму 1231,50 грн, № 123142 від 08 грудня 2021 року на суму 603,00 грн, № 128895 від 21 грудня 2021 року на суму 1955,10 грн, № 128899 від 22 грудня 2021 року на суму 3703,80 грн, № 128902 від 22 грудня 2021 року на суму 1746,00 грн, № 128903 від 22 грудня 2021 року на суму 2772,30 грн, № 128904 від 22 грудня 2021 року на суму 3033,60 грн, № 128906 від 23 грудня 2021 року на суму 2475,00 грн, № 131888 від 29 грудня 2021 року на суму 718,80 грн, № 226 від 05 січня 2022 року на суму 1020,00 грн, № 228 від 05 січня 2022 року на суму 1804,20 грн, № 229 від 05 січня 2022 року на суму 753,00 грн, № 230 від 05 січня 2022 року на суму 1218,30 грн.

Таким чином заборгованість Приватного підприємства "КОМПАНІЯ М3" перед позивачем складає суму у розмірі 26192,40 грн.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Згідно частини 1 статті 174 Господарського кодексу України господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Згідно статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно частини 2 статті 193 Господарського кодексу, України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 267 Господарського кодексу України встановлено строки поставки встановлюються сторонами в договорі з урахуванням необхідності ритмічного та безперебійного постачання товарів споживачам, якщо інше не передбачено законодавством.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (частина 2 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) У разі порушення зобов`язання відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).

Згідно статей 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 129 Господарського процесуального кодексу України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином на відповідача покладається судовий збір у розмірі 2481,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1-5, 10, 11, 12, 41-46, 73-80, 86, 123, 129, 165, 196, 201, 208-210, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства "КОМПАНІЯ М3" (62303, Харківська область, м. Дергачі, вул. Золочівський шлях, буд. 7, ) на користь Приватного підприємства "Санта-Україна" (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 15, ) 26192,40 грн заборгованості та 2481,00 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Повне рішення складено "10" березня 2023 р.

Суддя П.В. Хотенець