ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

"13" березня 2023 р. Справа № 911/1380/22

Розглянувши матеріали справи за позовом Приватного акціонерного товариства "Компанія Ензим"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Левел сервіс ЛТД"

про стягнення 196 225,56 грн.

Суддя Т.П. Карпечкін

Без виклику представників сторін.

обставини справи:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Компанія Ензим" (далі- позивач, ПрАТ "Компанія Ензим" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Левел сервіс ЛТД" (далі відповідач, ТОВ "Левел сервіс ЛТД" ) про стягнення 196 225,56 грн. з яких: 176 434,80 основного боргу, 14 670,87 пені, 2 495,30 3% річних та 2 624,59 грн. інфляційних за Договором поставки № Р/Д 11 від 27.12.2019 року (далі Договір).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.08.2022 року відкрито провадження у справі № 911/1380/22, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч. ч. 1-2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 248 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 4 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України за клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться (ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Оскільки відповідач, належним чином повідомлений про розгляд даної справи, у встановлений судом строк відзиву на позов та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надіслав, доказів повної або часткової сплати ним заборгованості, яка є предметом даного спору, не надав, клопотань про відкладення розгляду справи з метою надання додаткового часу для подання відзиву від відповідача не надходило, суд вважає, що, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута по суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для винесення рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин та підтверджується матеріалами справи, 27.12.2019 року між ПрАТ "Компанія Ензим" (далі Постачальник) та ТОВ "Левел сервіс ЛТД" укладено Договір поставки № Р/Д11 (далі Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору Постачальник зобов?язується здійснювати Покупцю поставки: дріжджів пресованих: хлібопекарських та спиртових згідно з ТУ У 10.8-1:2013 Дріжджі пресовані та дріжджів хлібопекарських сухих згідно з ТУ У 10.8-2:2018 Дріжджі хлібопекарські сухі; дріжджів сухих інактивованих згідно ТУ У 10.8-5:2018 Дріжджі сухі інактивовані; концентрату дріжджового згідно з ТУ У 10.8-3:2013 Концентрат дріжджовий: покращувачів для хлібобулочних виробів згідно з ТУ У 15.8-6:2007 Покращувачі для хлібобулочних виробів; сумішей для приготування кондитерських кремів згідно з ТУ У 15.8-7:2008 Концентрати харчові. Суміші для приготування кондитерських кремів; згущувач харчовий згідно ТУ У 10.8-4:2018 Згущувач харчовий; сумішей для виготовлення хлібобулочних виробів згідно з ТУ У 10.6-8:2014 Суміші для виготовлення хлібобулочних виробів: сухих сумішей для приготування кексів згідно з ДСТУ 2900:2006 Концентрати харчові Напівфабрикати виробів з борошна. Загальні технічні умови; розпушувачів для печива згідно з ДСТУ 2900:2006 Концентрати харчові. Напівфабрикати виробів з борошна. Загальні технічні умови; сухих сумішей для приготування бісквітів згідно з ДСТУ 2900:2006 Концентрати харчові Напівфабрикати виробів з борошна. Загальні технічні умови; додаткової сировини та аксесуарів до хлібопечення (надалі - продукція), а Покупець зобов?язується приймати цю продукцію та оплачувати її на умовах даного договору.

Згідно з п. 4.1. Договору Поставка продукції здійснювалась частинами (окремими партіями), на підставі заявок (замовлень) Покупця, які надаються Постачальнику поштою, електронною поштою, факсимільним зв`язком.

Відповідно до п. 5.2. Договору Ціну продукції на кожну поставку Сторони погоджують шляхом підписання видаткових накладних.

Згідно з п. 6.2. Договору Сторони погодили, що Покупець оплачує кожну партію продукції на умовах післяоплати протягом 21 календарного дня з дати поставки товара.

Договір набуває чинності з 01.01.2020 року і діє до 31.12.2020 року при умові повного виконання сторонами своїх зобов?язань по договору і проведення розрахунків за поставлену продукцію (п. 11.1 Договору).

Як стверджує позивач, на виконання зобов`язань за Договором ним за період з 2020-2021 роки за заявками відповідача було поставлено Товар на суму 2 186 964,00 грн. в т.ч. ПДВ згідно видаткових накладних: № 735 від 20.01.2020 р. на суму 43 923,60 грн. в т.ч. ПДВ. № 1239 від 29.01.2020 р. на суму 89 640,00 грн. в т.ч. ПДВ. № 1415 від 03.02.2020 р. на суму 44 820,00 грн. в т.ч. ПДВ. № 3093 від 10.03.2020 р. на суму 44 820,00 грн. в т.ч. ПДВ. № 4505 від 02.04.2020 р. на суму 44 820,00 грн. в т.ч. ПІДВ. № 5783 від 04.05.2020 р. суму 44 820,00 грн. в т.ч. ПДВ. № 6307 від 15.04.2020 р. на суму 44 820,00 грн. в т.ч. ПДВ. Видаткова накладна No6698 від 25.05.2020 р. на суму 44 820,00 грн. в т.ч. ПДВ. № 7449 від 15.06.2020 р. на суму 44 820,00 грн. в т.ч. ПДВ. № 8013 від 22.06.2020 р. на суму 44 820,00 грн. в т.ч. ПДВ. № 8489 від 01.07.2020 р. на суму 44 820,00 грн. в т.ч. ПДВ. № 9089 від 16.07.2020 р. на суму 46 710,00 грн. в т.ч. ПДВ. № 9550 від 23.07.2020 р. на суму 46 710,00 грн. в т.ч. ПДВ. № 9999 від 31.07.2020 р. на суму 46 710,00 грн. в т.ч. ПІДВ. № 10321 від 07.08.2020 р. на суму 46 710,00 грн. в т.ч. ПДВ № 10630 від 14.08.2020 р. на суму 46 710,00 грн. в т.ч. ПДВ. № 10631 від 14.08.2020 р. на суму 46 710,00 грн. в т.ч. ПДВ. № 10889 від 26.08.2020 р. на суму 89 856,00 грн. в т.ч. ПДВ. № l1312 від 31.08.2020 р. на суму 46 710,00 грн. в т.ч. ПДВ № 11593 від 04.09.2020р. на суму 93 420,00 грн. в т.ч. ПДВ № 11709 від 08.09.2020 р. на суму 46 710,00 грн. в т.ч. ПДВ. № 11766 від 09.09.2020 р. на суму 46 710,00 грн. в т.ч. ПДВ. № 11940 від 11.09.2020 р. на суму 46 710,00 грн. в т.ч. ПДВ. № 12180 від 17.09.2020 р. на суму 46 710,00 грн. в т.ч. ПДВ. № 12299 від 21.09.2020 р. на суму 93 420,00 грн. в т.ч. ПДВ. № 12648 від 28.09.2020 р. на суму 46 710,00 грн. в т.ч. ПІДВ. № 12777 від 30.09.2020 р. на суму 46 710,00 грн. в т.ч. ПДВ. № 14167 від 29.10.2020 р. на суму 48 870,00 грн. в т.ч. ПДВ. № 14396 від 04.11.2020 р. на суму 97 740,00 грн. в т.ч. ПДВ. № 14606 від 09.11.2020 р. на суму 48 870,00 грн. в т.ч. ПДВ. № 15005 від 18.11.2020 р. на суму 48 870,00 грн. в т.ч. ПДВ. № 15335 від 24. 11.2020 р. на суму 32 580,00 грн. в т.ч. ПДВ. № l5731 від 04.12.2020 р. на суму 48 870,00 грн. в т.ч. ПДВ. № 15940 від 07.12.2020 р. на суму 47 782,80 грн. в т.ч. ПДВ. № 16004 від 09.12.2020 р. на суму 48 870,00 грн. в т.ч. ПДВ. № 16301 від 14.12.2020 р. на суму 106 293,60 грн. в т.ч. ПДВ. № 16710 від 22.12.2020р. на суму 51 300,00 грн. в т.ч. ПДВ. № 17053 від 29.12.2020 р. на суму 51 300,00 грн. в т.ч. ПДВ. № 347 від 12.01.2021 р. на суму 51 300,00 грн. в т.ч. ПДВ. № l515 від 09.02.2021 р. на суму 83 448,00 грн. в т.ч. ПДВ. (копії наявні в матеріалах справи).

Однак, відповідач в порушення п. 6 Договору, своєчасно та в повному обсязі свої зобов`язання з оплати отриманого Товару не виконав, розрахувався вибірково. частково на загальну суму 2 010 529,20 грн., що підтверджується платіжними дорученнями наявними в матеріалах справи, відтак, за відповідачем, як зазначає позивач, рахується заборгованість в сумі 176 434,80 грн.

Згідно Акту звірки взаємних розрахунків за період 2020-2021 роки між позивачем та відповідачем від 01.12.2021 року, підписаної уповноваженими представниками сторін, підписи засвідчені печатками юридичних осіб, відповідач визнає факт господарських правовідносин з позивачем, факт поставки та отримання товару згідно вищевказаних видаткових накладних та суму кредиторської заборгованості в повному обсязі.

Також позивач зазначає, що з метою досудового врегулювання спору, позивач звертався до відповідача з вимогою № 375/22 від 27.06.2022 року про погашення існуючої заборгованості за Договором, яка залишена останнім без відповіді та задоволення.

У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом і просив стягнути з відповідача 176 434,80 боргу.

Відповідач відзив на позов не подав, позовні вимоги не заперечив та не спростував.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як передбачено ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Таким чином, за наслідками розгляду спору судом встановлено заборгованість відповідача перед позивачем в сумі 176 434,80 грн.

У зв`язку з простроченням відповідачем строків оплати поставленого товару, позивач просить стягнути з відповідача 14 670,87 пені, 2 495,30 3% річних та 2 624,59 грн. інфляційних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України за загальний період з 21.01.2020 року по 23.08.2020 року.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами. Відповідно до ст. 1 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не передбачено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Відповідно до п. 9.3. Договору у випадку несвоєчасного виконання та/або невиконання Покупцем своїх зобов`язань щодо оплати продукції. Постачальник має право вимагати, а Покупець зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі 1% від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Однак оскільки, розмір неустойки розрахованої, відповідно до ст. 3 Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов?язань", є меншим, ніж розрахована сума пені відповідно до умов договору (у розмірі 1% від суми заборгованості), позивач просить стягнути з Відповідача неустойку у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми прострочених платежів, загальна сума якої становить 14 670, 87 грн.

Судом досліджено та встановлено, що позивачем нарахована пеня по кожній накладній та кожному періоду окремо на суму заборгованості, існування якої у відповідні періоди відповідачем не заперечено та не спростовано, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом досліджено та встановлено, що позивачем нараховані 3% річних та інфляційні по кожному періоду на фактичні суми заборгованості, існування яких у відповідні періоди відповідачем не заперечено та не спростовано.

Враховуючи встановлені судом обставини щодо наявності заборгованості відповідача та фактів прострочення платежів, суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача про стягнення річних та інфляційних.

Проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства України, повно та всебічно розглянувши матеріали справи господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем доведені та обґрунтовані, відповідачем не заперечені і не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі в заявлених розмірах, а саме в сумі 196 225,56 грн. з яких: 176 434,80 основного боргу, 14 670,87 пені, 2 495,30 3% річних та 2 624,59 грн. інфляційних.

Відтак, відповідно до статей 123, 129 Господарського процесуального кодексу України на відповідача судом покладається відшкодування витрат по сплаті судового збору в повному обсязі в сумі 2 943,39 грн.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 129, 233, 236-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Левел сервіс ЛТД" (08132, Київська обл., Бучанський р-н, м. Вишневе, вуд. Київська, будинок 4 ідентифікаційний номер 40950886) на користь Приватного акціонерного товариства "Компанія Ензим" (79014, Львівська обл., місто Львів, вул. Личаківська, буд. 232, ідентифікаційний номер 00383320) 176 434 (сто сімдесят шість тисяч чотириста тридцять чотири) грн. 80 коп. основного боргу, 14 670 (чотирнадцять тисяч шістсот сімдесят) грн. 87 коп. пені, 2 495 (дві тисячі чотириста дев`яносто п`ять) грн. 30 коп. 3% річних, 2 624 (дві тисячі шістсот двадцять чотири) грн. 59 коп. інфляційних та 2 943 (дві тисячі дев`ятсот сорок три) грн. 39 коп. судових витрат.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст. ст. 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.П. Карпечкін