ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2023 р. Справа№ 910/21453/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Разіної Т.І.

Іоннікової І.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (без виклику учасників справи) апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства "Банк Січ" Стрюкової Ірини Олександрівни

на ухвалу Господарського суду м. Києва

від 13.12.2022 про зупинення провадження

у справі № 910/21453/21 (суддя О.В. Котков)

за позовом Акціонерного товариства "Банк Січ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Велінком", ОСОБА_1

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України»

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рух справи

Акціонерне товариство "Банк Січ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Велінком" та ОСОБА_1 про стягнення солідарно заборгованості за договором про надання банківської гарантії № 203470-ГР-3582 від 16.12.2020 року в розмірі 1 038 481,05 грн., з них: основного боргу 998 978,24 грн. (дев`ятсот дев`яносто вісім тисяч дев`ятсот сімдесят вісім гривень 24 копійки) та процентів за користування кредитом 39 502,81 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ «Велінком» не були виконані у повному обсязі взяті на себе зобов`язання за договором про надання банківської гарантії № 203470-ГР-3582 від 16.12.2020 року, виконання якого забезпечене договором поруки № 203470-ГР-3582-П від 16.12.2020 року, внаслідок чого у відповідачів утворилася заборгованість перед позивачем.

У зв`язку з тим, що відповідач-2 ОСОБА_1 є фізичною особою, Господарський суд міста Києва звернувся до Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради із запитом з метою встановлення зареєстрованого місця проживання вищевказаної особи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.02.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/21453/21, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов із урахуванням вимог, передбачених статтею 165 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; докази направлення відзиву позивачу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.05.2022 року ухвалено здійснювати розгляд справи № 910/21453/21 за правилами загального позовного провадження та повідомлено учасників справи, що дата, час і місце підготовчого засідання у цій справі будуть визначені судом після припинення воєнного стану в Україні, про що учасники справи будуть повідомлені додатково ухвалою суду.

В підготовчому засіданні 09.08.2022 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження, яка занесена до протоколу судового засідання, та призначено справу № 910/21453/21 до судового розгляду по суті на 06.09.2022 року.

13.12.2022 в судовому засіданні представником відповідача-2 заявлено клопотання про зупинення провадження у справі № 910/21453/21 до припинення перебування ОСОБА_1 у складі добровольця добровольчого формування Станішевської територіальної громади №1.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її постановлення

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.12.2022 зупинено провадження у справі №910/21453/21. до припинення перебування ОСОБА_1 у складі добровольця добровольчого формування Станішевської територіальної громади №1. Зобов`язано ОСОБА_1 або його уповноваженого представника повідомити Господарський суд міста Києва про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі № 910/21453/21.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства "Банк Січ" Стрюкова Ірина Олександрівна звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції, на думку апелянта, є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм процесуального права, а саме приписів пункту 3 частини 1 статті 227 ГПК України, що призвело до ухвалення незаконного рішення, що перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Апелянт звертає увагу апеляційного суду на те, що добровольче формування територіальної громади є воєнізованим підрозділом, а не військовим формуванням. Здійснення діяльності добровольчих формувань під безпосереднім керівництвом і контролем командира військової частини Сил територіальної оборони Збройних Сил України, а також перехід їх за певних умов в оперативне підпорядкування командирів відповідних військових частин Сил територіальної оборони Збройних Сил України не свідчить про перебування членів добровольчих формувань у складі Збройних Сил України. На переконання апелянта, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 перебуває у складі Збройних Сил України, або інших утворених відповідно до Закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Заперечуючи проти апеляційної скарги, представник відповідача-2 просить суд залишити ухвалу Господарського суду міста Києва без змін, апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства "Банк Січ" Стрюкової Ірини Олександрівни без задоволення.

Крім того, 20.04.2022 ОСОБА_1 уклав контракт добровольця територіальної оборони із добровольчим формуванням Станишівської територіальної громади №1. В матеріалах справи також наявні копії посвідчення добровольця територіальної оборони серії НОМЕР_1 та довідки добровольчого формування Станишівської територіальної громади №1 від 19.09.2022 №27, виданої на підтвердження факту задіяння ОСОБА_1 у виконанні завдань територіальної оборони.

Представник відповідача-2 зазначає, що згідно ст. 1 Закону України "Про оборону України" військове формування - це створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій.

Частиною 1 ст. 1 Закону України "Про основи національного спротиву" встановлено, що територіальна оборона - це система загальнодержавних, воєнних і спеціальних заходів, шо здійснюються у мирний час та в особливий період з метою протидії воєнним загрозам, а також для надання допомоги у захисті населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій. При цьому Сили територіальної оборони Збройних Сил України ( окремим видом сил Збройних Сил України, на який покладається організація, підготовка та виконання завдань територіальної оборони; добровольче формування територіальної громади - воєнізований підрозділ, сформований на добровільній основі з громадян України, які проживаютьу межах території відповідної територіальної громади, який призначений для участі у підготовці та виконанні завдань територіальної оборони в межах території відповідної територіальної громади.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про оборону України" участь в обороні держави разом із Збройними Силами України беруть у межах своїх повноважень інші військові формування, утворені відповідно до законів України, Державна спеціальна служба транспорту . Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України, а також відповідні правоохоронні органи.

Згідно із частиною 3 ст. 9 Закону України "Про основи національного спротиву" на громадян України, зарахованих до складу добровольчих формувань територіальних громад, під час участі у підготовці та виконанні завдань територіальної оборони поширюється дія статутів Збройних Сил України.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України "Про основи національного спрогиву" на членів добровольчих формувань територіальних громад під час їх участі у заходах підготовки добровольчих формувань територіальних громад, а також виконання ними завдань територіальної оборони ширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". На членів добровольчих формувань територіальних громад, які беруть участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, поширюються гарантії соціального захисту, передбачені Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Представник відповідача-2 зазначає, що у період дії воєнного стану перебуває у складі добровольчого формування Станишівської територіальної громади №1, яке переведено на воєнний стан, а відтак у суду відсутня об`єктивна можливість забезпечити повноту реалізації процесуальних прав відповідача-2.

Інші учасники справи не надали відзиви на апеляційну скаргу, що, в свою чергу, не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Акціонерне товариство "Банк Січ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Велінком" та ОСОБА_1 про стягнення солідарно заборгованості за договором про надання банківської гарантії № 203470-ГР-3582 від 16.12.2020 року в розмірі 1 038 481,05 грн., з них: основного боргу 998 978,24 грн. (дев`ятсот дев`яносто вісім тисяч дев`ятсот сімдесят вісім гривень 24 копійки) та процентів за користування кредитом 39 502,81 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ «Велінком» не виконано у повному обсязі взяті на себе зобов`язання за договором про надання банківської гарантії № 203470-ГР-3582 від 16.12.2020 року, виконання якого забезпечене договором поруки № 203470-ГР-3582-П від 16.12.2020 року, внаслідок чого у відповідачів утворилася заборгованість перед позивачем.

13.12.2022 під час розгляду справи в судовому засіданні представником відповідача-2 було заявлено клопотання про зупинення провадження у справі № 910/21453/21 до припинення перебування ОСОБА_1 у складі добровольця добровольчого формування Станішевської територіальної громади №1, у зв`язку із чим він позбавлений можливості на повноцінний захист своїх прав.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Пунктом 12 частини 1 статті 255 ГПК України визначено, що окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, про зупинення провадження у справі.

Відповідно до частини 1 статті 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно зі статтею 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Предметом апеляційного оскарження є ухвала місцевого господарського суду про зупинення провадження у справі до припинення перебування ОСОБА_1 у складі добровольця добровольчого формування Станішевської територіальної громади №1.

З урахуванням положень пункту 1 частини 1 статті 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, сторонами яких є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Згідно з частиною 1 статті 128 Господарського кодексу України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 80 Цивільного кодексу України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Учасниками справи у справах позовного провадження є сторони та треті особи (частина перша статті 41 ГПК України). Сторонами в судовому процесі позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 ГПК України (частина перша статті 45 ГПК України).

Згідно з частинною другою статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

З матеріалів справи вбачається, що особою, якій пред`явлено позовну вимогу, є ОСОБА_1 ( Реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_2 )- фізична особа, який є відповідачем -2 у справі № 910/21453/21. 20.04.2022 року ОСОБА_1 уклав контракт добровольця територіальної оборони із добровольчим формуванням Станишівської територіальної громади № 1, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями контракту добровольця територіальної оборони від 20.04.2022 року, посвідчення серії НОМЕР_1 , довідки Добровольчого формування Станишівської територіальної громади № 1 від 19.09.2022 року № 27. Згідно п. 2 контракту на добровольця, який зарахований до складу ДФТГ та уклав цей контракт, поширюється дія статутів Збройних Сил України.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Таким чином, передбачена зазначеною нормою процесуального закону обов`язковість зупинення провадження у справі пов`язана з перебуванням у складі Збройних Сил України саме сторони або третьої особи.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у праві зупиняється у випадках, встановлених пунктом 3 частини першої статті 227 цього Кодексу - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію» в Україні оголошено загальну мобілізацію.

Зобов`язано військове командування (Генеральний штаб Збройних Сил України, Командування об`єднаних сил Збройних Сил України, командування видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управління оперативних командувань, командирів військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України № 7300 від 19.04.2022 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Як обґрунтовано встановлено судом першої інстанції, 20.04.2022 року ОСОБА_1 уклав контракт добровольця територіальної оборони із добровольчим формуванням Станишівської територіальної громади № 1, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями контракту добровольця територіальної оборони від 20.04.2022 року, посвідчення серії НОМЕР_1 , довідки Добровольчого формування Станишівської територіальної громади № 1 від 19.09.2022 року № 27. Згідно з п. 2 контракту на добровольця, який зарахований до складу ДФТГ та уклав цей контракт, поширюється дія статутів Збройних Сил України.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про забезпечення участі цивільних осіб у захисті України» від 03.03.2022 року, у період дії воєнного стану громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - цивільні особи), можуть брати участь у відсічі та стримуванні збройної агресії російської федерації та/або інших держав, у тому числі отримати вогнепальну зброю і боєприпаси до неї відповідно до порядку та вимог, встановлених Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про оборону України» участь в обороні держави разом із Збройними Силами України беруть у межах своїх повноважень інші військові формування, утворені відповідно до законів України, Державна спеціальна служба транспорту, Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України, а також відповідні правоохоронні органи.

В частині третій вказаної статті зазначено, що інші військові формування, утворені відповідно до законів України, беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони та руху опору, сприяють забезпеченню правового режиму воєнного стану.

Військове формування - створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій (абз. 15 ст. 1 Закону України «Про оборону України»)

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про оборону України» територіальна оборона України організовується та здійснюється відповідно до Закону України «Про основи національного спротиву» з урахуванням особливостей, визначених законодавством про оборону, мобілізацію та правовий режим воєнного стану.

Пунктами 15, 16 частини 1 статті 1 Закону України «Про основи національного спротиву» встановлено, що територіальна оборона - це система загальнодержавних, воєнних і спеціальних заходів, що здійснюються у мирний час та в особливий період з метою протидії воєнним загрозам, а також для надання допомоги у захисті населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій. При цьому Сили територіальної оборони Збройних Сил України є окремим видом сил Збройних Сил України, на який покладається організація, підготовка та виконання завдань територіальної оборони.

Пунктом 2 частини 1 статті 1 Закону України «Про основи національного спротиву» передбачено, що добровольче формування територіальної громади - воєнізований підрозділ, сформований на добровільній основі з громадян України, які проживають у межах території відповідної територіальної громади, який призначений для участі у підготовці та виконанні завдань територіальної оборони в межах території відповідної територіальної громади.

Відповідно до частини 2 ст. 8 вказаного Закону добровольчі формування територіальних громад утворюються з урахуванням ресурсних та людських можливостей відповідних територіальних громад.

Загальна кількість та місця розташування добровольчих формувань територіальних громад визначаються Командуванням Сил територіальної оборони Збройних Сил України за участю відповідних сільських, селищних, міських рад та затверджуються Головнокомандувачем Збройних Сил України.

Порядок утворення, комплектування, функціонування, підстави та порядок розформування добровольчих формувань територіальних громад визначаються Положенням про добровольчі формування територіальних громад, яке затверджується Кабінетом Міністрів України.

Діяльність добровольчих формувань територіальних громад здійснюється під безпосереднім керівництвом і контролем командира військової частини Сил територіальної оборони Збройних Сил України за територіальним принципом.

У разі введення в Україні або в окремих її місцевостях воєнного стану всі добровольчі формування територіальних громад переходять в оперативне підпорядкування командирів відповідних військових частин Сил територіальної оборони Збройних Сил України.

На час дії воєнного стану за рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України добровольчі формування територіальних громад повністю або частково можуть залучатися до виконання завдань територіальної оборони поза межами визначеної зони територіальної оборони, а також направлятися до районів ведення воєнних (бойових) дій.

Згідно із частиною 3 ст. 9 Закону України «Про основи національного спротиву» на громадян України, зарахованих до складу добровольчих формувань територіальних громад, під час участі у підготовці та виконанні завдань територіальної оборони поширюється дія статутів Збройних Сил України.

Відповідно до частини 2 ст. 24 Закону України «Про основи національного спротиву» на членів добровольчих формувань територіальних громад під час їх участі у заходах підготовки добровольчих формувань територіальних громад, а також виконання ними завдань територіальної оборони поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". На членів добровольчих формувань територіальних громад, які беруть участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, поширюються гарантії соціального захисту, передбачені Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Таким чином, оскільки у даному випадку, ОСОБА_1, представник якого подав заяву про зупинення провадження у справі, є фізичною особою, а також є відповідачем-2 у справі № 910/21453/21, тому, зважаючи на вищенаведені норми права, суд першої інстанції цілком обґрунтовано застосував пункт 3 частини 1 статті 227 ГПК України, яким чітко та безумовно визначено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 N3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства "Банк Січ" Стрюкова Ірина Олександрівна не надала суду апеляційної інстанції належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які вона посилається в апеляційній скарзі як на підставу скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 13.02.2022 у даній справі, а доводи апеляційної скарги зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції та не спростовують правильність висновків, викладених в оскаржуваній ухвалі Господарського суду міста Києва.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала прийнята у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав для її скасовування або зміни не вбачається, отже, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судові витрати

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у відповідності до ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 129, 255, 269, 270, 271, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства "Банк Січ" Стрюкової Ірини Олександрівни на ухвалу Господарського суду м. Києва від 13.12.2022 у справі № 910/21453/21 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.12.2022 у справі № 910/21453/21 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/21453/21 передати до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Т.І. Разіна

І.А. Іоннікова