ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"06" березня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/631/23

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Рога Н.В., секретар с/з Богомолова В.С., розглянув клопотання Компанії NAVITAS SHIPPING S.R.L. (вх.2-252/23 від 28.02.2023р.) про скасування заходів забезпечення позову у справі №916/631/23

За заявою: Компанії OCEAN MED SHIPPING LTD. (Strait St., Vincenti Buildings, 25/16, Valetta VLT08 Malta; Адреса для листування: 65062, м. Одеса, вул. Грецька, буд.1-А, електронна адреса: )

До: Компанії NAVITAS SHIPPING S.R.L. (Municipiul Galati, Strada Brailei, Nr.78, Bloc Br4a, Etaj Parter, Judet Galati; Адреса для листування: 65062, м. Одеса, Французький бульвар, буд.66/2, оф.301, електронна адреса: )

про забезпечення морської вимоги у вигляді арешту морського судна NAVITAS (ENI: 2328781, прапор держави Румунія)

За участю представників сторін:

Від Компанії OCEAN MED SHIPPING LTD.: Драган Т.М. на підставі ордера серії ВН №1226141 від 14.02.2023р.;

Від Компанії NAVITAS SHIPPING S.R.L.: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

15 лютого Компанія OCEAN MED SHIPPING LTD. звернулась до Господарського суду Одеської області з заявою до подання позовної заяви до Компанії NAVITAS SHIPPING S.R.L., відповідно до якої заявник просив накласти арешт на судно NAVITAS (ENI:2328781, прапор держави Румунія), яке знаходиться в акваторії морського порту Рені, Ренійської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» шляхом його затримання та заборони виходу з акваторії морського порту Рені, Ренійської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України».

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.02.2023р. викликано представника Компанії OCEAN MED SHIPPING LTD. в судове засідання 16.02.2023р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.02.2023р. задоволено заяву Компанії OCEAN MED SHIPPING LTD. (вх.№4-10/23 від 15.02.2023р.) про забезпечення морської вимоги у вигляді арешту морського судна NAVITAS (ENI:2328781, прапор держави Румунія), накладено арешт на морське судно NAVITAS (ENI:2328781, прапор держави Румунія), судновласником якого є Компанія NAVITAS SHIPPING S.R.L., яке знаходиться в акваторії морського порту Рені, Ренійської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» шляхом затримання та заборони його виходу з акваторії морського порту Рені; заборонено капітану морського порту Рені, Ренійської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» оформлювати і надавати дозвіл на вихід судна NAVITAS (ENI:2328781, прапор держави Румунія) з акваторії морського порту Рені та встановлено Компанії OCEAN MED SHIPPING LTD. строк тридцять днів з дня постановлення даної ухвали для надання доказів на підтвердження пред`явлення позову до Компанії NAVITAS SHIPPING S.R.L.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.02.2023р. клопотання Компанії NAVITAS SHIPPING S.R.L. (вх.2-233/23 від 23.02.2023р.) про скасування заходів забезпечення позову у справі №916/631/23 задоволено, скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.02.2023р. у справі №916/631/23, у вигляді накладення арешту на морське судно NAVITAS (ENI:2328781, прапор держави Румунія), судновласником якого є Компанія NAVITAS SHIPPING S.R.L. (Municipiul Galati, Strada Brailei, Nr.78, Bloc Br4a, Etaj Parter, Judet Galati), яке знаходиться в акваторії морського порту Рені, Ренійської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (68802, Одеська обл., м. Рені, вул. Дунайська, 188, електронна адреса: ) шляхом затримання та заборони його виходу з акваторії морського порту Рені; заборони капітану морського порту Рені, Ренійської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (68802, Одеська обл., м. Рені, вул. Дунайська, 188, електронна адреса: ) оформлювати і надавати дозвіл на вихід судна NAVITAS (ENI:2328781, прапор держави Румунія) з акваторії морського порту Рені.

28 лютого 2023р. до суду надійшло клопотання Компанії NAVITAS SHIPPING S.R.L. (вх.2-252/23 від 28.02.2023р.) про скасування заходів забезпечення позову у справі №916/631/23, відмову у задоволенні заяви OCEAN MED SHIPPING LTD. про забезпечення морської вимоги у вигляді арешту судна NAVITAS (ENI:2328781, прапор держави Румунія), скасування заходів забезпечення, вжитих ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.02.2023р. та повернення грошових коштів у розмірі 5 485 290 грн.

Ухвалою суду від 01.03.2023р. клопотання Компанії NAVITAS SHIPPING S.R.L. (вх.2-252/23 від 28.02.2023р.) прийнято до провадження, призначено судове засідання по розгляду заяви на 06.03.2023р.

Звертаючись з клопотанням, Компанія NAVITAS SHIPPING S.R.L. зазначила, що з метою скасування заходів забезпечення позову у вигляді арешту судна 23.02.2023р. Товариством з обмеженою відповідальністю «БЛЕК СІ ЛО КОМПАНІ» в інтересах та від імені Компанії NAVITAS SHIPPING S.R.L. на депозитний рахунок Господарського суду Одеської області внесено 5 485 290 грн, що еквівалентно 150 00 доларів США за курсом НБУ станом на 23.02.2023р., що повністю охоплює розмір морської вимоги Компанії OCEAN MED SHIPPING LTD., для забезпечення якої остання звернулась до Господарського суду Одеської області.

На підставі зазначеного, виходячи з імперативних норм ст.ст. 143, 145 ГПК України, Господарський суд Одеської області в ухвалі від 23.02.2023р. прийшов до висновку про наявність підстав для скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.02.2023 у справі № 916/631/23.

Таким чином, Компанія NAVITAS SHIPPING S.R.L. дійшла висновку, що судом було скасовано захід забезпечення, вжитий 17.02.2023р. у вигляді арешту судна, натомість в межах даної справи фактично діє інший захід забезпечення позову - внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі морської вимоги.

Однак, не дивлячись на наявність підстав для скасування заходів забезпечення позову у вигляді арешту судна на підставі ст.ст. 143, 145 ГПК України, Компанія NAVITAS SHIPPING S.R.L. вважає, що станом на дату звернення до Господарського суду Одеської області з заявою про забезпечення морської вимоги у вигляді арешту морського судна NAVITAS були відсутні підстави для її задоволення.

При цьому, заявник не заперечує факт зіткнення суден NAVITAS та MAINLAND, однак, Компанія NAVITAS SHIPPING S.R.L. не визнає розмір морської вимоги Компанії OCEAN MED SHIPPING LTD., вважає, що не є достатнім підтвердженням розміру шкоди, завданої судну MAINLAND, ноти капітана судна MAINLAND.

В обґрунтування клопотання Компанія NAVITAS SHIPPING S.R.L. зазначає, що відповідно до положень ст.341 Кодексу торговельного мореплавства України заява про морський протест робиться капітаном з метою забезпечення доказів для захисту прав і законних інтересів судновласників, якщо в період плавання або стоянки судна мала місце подія, що може бути приводом для пред`явлення судновласнику майнових вимог.

В той же час, згідно з положеннями ст. 345 Кодексу торговельного мореплавства України, на підтвердження обставин, викладених у заяві про морський протест, капітан судна одночасно з заявою, чи в термін не більше семи днів з моменту прибуття в порт або з моменту події, якщо вона мала місце в порту, зобов`язаний подати нотаріусу або іншій посадовій особі (ст. 342 КТМ України) на огляд судновий журнал і завірений капітаном витяг із суднового журналу.

Однак, як зазначає заявник, матеріали справи не містять ані витягу із суднового журналу судна MAINLAND, ані доказів належним чином оформленої заяви про морський протест та акта про морський протест як це передбачено Кодексом торговельного мореплавства України.

Також, Компанія NAVITAS SHIPPING S.R.L. зазначає, що в обґрунтування наявності підстав для забезпечення позову у даній справі Компанія OCEAN MED SHIPPING LTD. зазначила про втрату судном MAINLAND мореходності в результаті зіткнення, однак, вказане спростовується тим, що судно MAINLAND покинуло порт Рені.

Заявник зазначає, що за загальною практикою, з метою встановлення ступеню пошкодження судна/вантажу внаслідок зіткнення суден (колізії) сторони призначають проведення сюрвею за участі спільних представників та/або наймають незалежну сюрвеєрську компанію. Однак, запит на проведення сюрвею судна MAINLAND з метою встановлення розміру збитків та/або шкоди було безпідставно відхилено.Більше того, було відхилено навіть запит на проведення сюрвею невідкладно у наступному порту заходу судна.

Як зазначає заявник, станом на 17.02.2023р. Компанія NAVITAS SHIPPING S.R.L. не отримувала будь-яких доказів ступеня пошкодження судна MAINLAND та/або пропозицій проведення незалежного сюрвею судна, у зв`язку з чим 17.02.2023р. о 14:15 страховий брокер, який діє в інтересах Компанії NAVITAS SHIPPING S.R.L., звернувся до Компанії OCEAN MED SHIPPING LTD. із електронним про готовність врегулювати даний інцидент зіткнення суден мирним шляхом. Проте, станом на 27.02.2023р. сюрвей судна MAINLAND не було проведено, що з позиції заявника підтверджує той факт, що Компанія OCEAN MED SHIPPING LTD. не має доказів пошкодження судна на суму 150 000,00 доларів США.

Заявник також звертає увагу на те, що Компанії NAVITAS SHIPPING S.R.L. не було надано об`єктивної та реальної можливості оплатити будь-які належним чином встановлені збитки та/або надати належне гарантійне забезпечення.

На підставі всього вищезазначеного, Компанія NAVITAS SHIPPING S.R.L. дійшла висновку, що Компанією OCEAN MED SHIPPING LTD. не надано належних доказів завданої шкоди, а натомість в односторонньому порядку визначено суму відшкодування у розмірі, яка, на думку заявника, перевищує реальні завдані збитки.

Компанія NAVITAS SHIPPING S.R.L. зазначає, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачам дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізацій витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заявник також вважає, що при накладенні арешту на судно NAVITAS судом не було враховано те, що із відомостей, які містяться в судновому сертифікаті серії 0009224 від 29.07.2022р., встановлено, що судно NAVITAS, належить Компанії NAVITAS SHIPPING S.R.L. зареєстроване під прапором Румунії, зареєстрований номер ЕNІ: 2328781, дане судно має право плавання в: 3,4, SI R АРЕ NATIONALE + ТОАТЕ SECTOARELE INTERNATIONALE ALE DUNARII; RHIN: BASEL-MARE/, що означає, що судно має зону плавання в усіх національних водах Румунії, які включені до зон 3 і 4 відповідно до Директиви (ЄС) 2016/1629 від 14.09.2016р., де позначення « 3,4, SI R « означає Дунай (3), Головний канал Дунаю (4) і R (Рейн), а також усі міжнародні води Дунаю, річка Рейн: Базель-Маре.

Тобто, судно NAVITAS є річковим судном внутрішнього плавання, а не морським судном, та має право плавання лише у внутрішніх водних шляхах.

Додатково, той факт, що судно NAVITAS є річковим судном підтверджується у листі капітана Ренійського морського порту від 22.02.2023р., зокрема, навіть порядок реєстрації приходу та виходу судна з портів здійснюється окремо для морських суден та річкових суден.

На підставі зазначеного, з позиції Компанії NAVITAS SHIPPING S.R.L., посилання Компанії OCEAN MED SHIPPING LTD. на норми Міжнародної Конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна від 10.05.1952 (Брюссельська конвенція) є необґрунтованими, адже вказана конвенція містить деякі уніфіковані норми права щодо накладення арешту на морські судна.

Також, заявник вважає, що окрім помилкового висновку у застосуванні положень Брюссельської конвенції у відношенні судна NAVITAS, Компанією OCEAN MED SHIPPING LTD. помилково застосовуються положення ст. 42 Кодексу торговельного мореплавства України., адже, норми Глави 4 «Арешт суден», що містяться у Розділі II Кодексу торговельного мореплавства України, не можуть застосовуватися до іноземних суден що ходять не під прапором України, оскільки відповідно до п.1 ст.14 Кодексу торговельного мореплавства України «Колізійні норми», норми Розділу II Кодексу (до якого входять норми про арешт судна), застосовуються тільки до суден, зареєстрованих в Україні.

На підставі всього вищевикладеного, Компанія NAVITAS SHIPPING S.R.L. дійшла висновку, що заява Компанії OCEAN MED SHIPPING LTD. про забезпечення морської вимоги у вигляді арешту морського судна NAVITAS не підлягала задоволенню, у зв`язку з чим Компанія NAVITAS SHIPPING S.R.L. звернулась до суду з клопотанням, у якому просить суд відмовити у задоволенні заяви OCEAN MED SHIPPING LTD. про забезпечення морської вимоги у вигляді арешту судна NAVITAS (ENI:2328781, прапор держави Румунія), скасувати заходи забезпечення, вжиті ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.02.2023р. та повернути грошові кошти у розмірі 5 485 290 грн.

Компанія OCEAN MED SHIPPING LTD. в запереченнях, що надійшли до суду 06.03.2023р., зазначає, що внесення коштів у розмірі 5 485 290 грн на депозитний рахунок суду було здійснено з ініціативи Компанії NAVITAS SHIPPING S.R.L. з метою забезпечення позову у справі про стягнення шкоди, у зв`язку з чим суд не може скасувати внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів, адже ініціатива даної процесуальної дії належить лише відповідачу (іншій особі), а не суду.

Оскільки суд не зобов`язував відповідача (іншу особу) вносити на депозитний рахунок суду грошові кошти, то і скасування судом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів не містить процесуального сенсу.

Крім того, Компанія OCEAN MED SHIPPING LTD. зазначає, що відповідно до ч.12 ст. 145 ГПК грошові кошти, внесені відповідачем (іншою особою) на рахунок суду з метою забезпечення позову відповідно до ч. 4 ст. 143 ГПК, підлягають поверненню відповідачу (іншій особі), який здійснив таке забезпечення, протягом п`яти днів з дня набрання законної сили рішенням суду про повну відмову в позові або ухвалою суду про залишення позову без розгляду або закриття провадження.

З огляду на вищезазначене, Компанія OCEAN MED SHIPPING LTD. вважає, що грошові кошти, внесені відповідачем (іншою особою) на депозитний рахунок суду з метою забезпечення позову відповідно до ч. 4 ст. 143 ГПК, можуть бути повернені відповідачу лише за певних обставин, а саме винесення рішення суду про повну відмову в позові, винесення ухвали суду про залишення позову без розгляду або закриття провадження.

Компанія OCEAN MED SHIPPING LTD. також зауважує на тому, що заявник просить скасувати заходи забезпечення позову, які станом на дату звернення до суду з заявою вже скасовані ухвалою Господарського суду Одеської області 23.02.2023р.

Більше того, в заяві, що розглядається, заявник просить відмовити у задоволенні заяви Компанії OCEAN MED SHIPPING LTD. (вх.№4-10/23 від 15.02.2023р.) про забезпечення морської вимоги у вигляді арешту судна NAVITAS, яка вже розглянута та задоволена судом.

На думку Компанії OCEAN MED SHIPPING LTD., ГПК України не передбачає можливості подання клопотання про скасування заходів забезпечення позову та повернення грошових коштів, в прохальній частині якої учасник справи просить відмовити у задоволенні заяви, оскільки заяву вже було задоволено ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.02.2023р. і існують інші процесуальні інструменти, що мають бути використані відносно даної ухвали про забезпечення позову.

Компанія OCEAN MED SHIPPING LTD. заперечує проти доводів заявника про відмову у проведенні спільного сюрвею судна MAINLAND, адже відповідно до переписки між капітаном судна MAINLAND та страховою компанією Компанії NAVITAS SHIPPING S.R.L. запит на проведення сюрвею судна з метою встановлення збитків та/або шкоди було не було відхилено, а було запропоновано дати та місце проведення.

За твердженнями Компанії OCEAN MED SHIPPING LTD., надання сертифікату серії 0009224 від 29.07.2022р. з подальшим віднесенням судна до типу «внутрішнього плавання» є невірним, оскільки згідно з вказаним судновим сертифікатом у розділі «Зона плавання» зазначено, що судно NAVITAS «має зону плавання в усіх національних водах Румунії, які включені до зон 3 і 4 відповідно до Директиви (ЄС) 2016/1629 від 14 вересня 2016, де позначення « 3, 4, SI R» означає Дунай (3), Головний канал Дунаю (4) і К (Рейн), а також усі міжнародні води Дунаю, річка Рейн: Базель-Маре (від міста Базель до відкритого моря)».

Отже, судно NAVITAS має право плавання не лише у внутрішніх водних шляхах, а також в усіх міжнародних водах Дунаю.

Тобто, факт того, що судно NAVITAS заходило у Ренійський морський торговельний порт, підтверджує те, що це судно «судно змішаного плавання», тобто має конструктивний тип «ріка-море», тобто щодо нього поширюються всі зазначені заявником положення Конвенції, КТМ та ГПК України.

На підставі зазначеного, Компанія OCEAN MED SHIPPING LTD. вважає клопотання Компанії NAVITAS SHIPPING S.R.L. (вх.2-252/23 від 28.02.2023р.) про скасування заходів забезпечення позову у справі №916/631/23 необґрунтованим, у зв`язку з чим просить суд відмовити у його задоволенні.

Розглянув матеріали справи, клопотання про скасування заходів забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з п.1 ч.1 ст.137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з п.9 ч.1, ч.4 ст.137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до статті 1 Конвенції морська вимога означає вимогу, що виникає на підставі одного чи більше із зазначених нижче пунктів: збитку, завданого будь-яким судном у результаті зіткнення або в інший спосіб; загибелі людей або тілесного ушкодження, що заподіяні будь-яким судном або пов`язані з його експлуатацією; рятування судна або вантажу; договору, що стосується використання або здачі будь-якого судна в наймання за договором про фрахтування або інакше; договору, що стосується перевезення вантажів будь-яким судном за договором про фрахтування або інакше; втрати вантажу або шкоди, завданої вантажу, в тому числі багажу, який перевозиться будь-яким судном; загальної аварії; морської позики; буксирування; лоцманства; поставок товарів або матеріалів, що здійснюються для судна з метою його експлуатації або технічного обслуговування, незалежно від того, де ці поставки здійснюються; будування, ремонту або спорядження судна чи докових зборів; заробітної плати капітанів, офіцерів чи екіпажу; витрат капітана, у тому числі витрат вантажовідправників, фрахтувальників чи агентів, що здійснені за дорученням судна або його власника; спорів, що стосуються права власності на морське судно; спорів між співвласниками будь-якого судна стосовно права власності на це судно, його експлуатації або доходів від його експлуатації; іпотеки або морської застави будь-якого судна.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позову, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності ускладнення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, а також ймовірності ускладнення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Отже, підставою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Так, звертаючись до Господарського суду Одеської області з заявою (вх.№4-10/23 від 15.02.2023р.), Компанія OCEAN MED SHIPPING LTD. послалась на те, що в результаті зіткнення суден NAVITAS та MAINLAND останнє було пошкоджене, а загальна вартість відновлювального ремонту становить 150 000 дол.США.

В клопотанні, що розглядається (вх.2-252/23 від 28.02.2023р.), Компанія NAVITAS SHIPPING S.R.L. не заперечувала факт морської аварії, та посилається лише на не доведення вартості відновлювального ремонту.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.02.2023р. задоволено заяву Компанії OCEAN MED SHIPPING LTD. (вх.№4-10/23 від 15.02.2023р.) про забезпечення морської вимоги у вигляді арешту морського судна NAVITAS (ENI:2328781, прапор держави Румунія), накладено арешт на морське судно NAVITAS (ENI:2328781, прапор держави Румунія), судновласником якого є Компанія NAVITAS SHIPPING S.R.L., яке знаходиться в акваторії морського порту Рені, Ренійської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» шляхом затримання та заборони його виходу з акваторії морського порту Рені; заборонено капітану морського порту Рені, Ренійської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» оформлювати і надавати дозвіл на вихід судна NAVITAS (ENI:2328781, прапор держави Румунія) з акваторії морського порту Рені та встановлено Компанії OCEAN MED SHIPPING LTD. строк тридцять днів з дня постановлення даної ухвали для надання доказів на підтвердження пред`явлення позову до Компанії NAVITAS SHIPPING S.R.L.

Отже, Господарським судом Одеської області вже надано оцінку заяві Компанії OCEAN MED SHIPPING LTD. (вх.№4-10/23 від 15.02.2023р.) про забезпечення морської вимоги у вигляді арешту морського судна NAVITAS.

Більше того, Господарський суд Одеської області не має повноважень переглядати висновок щодо наявності або відсутності підстав для задоволення вказаної вище заяви.

Слід зауважити, що заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову. Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд керується тим, що у випадку задоволення позову, судове рішення має бути реалізованим, поза як це рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 р. № 18-рп/2012).

Суд позбавлений повноважень досліджувати підстави для відмови у задоволенні заяви Компанії OCEAN MED SHIPPING LTD. (вх.№4-10/23 від 15.02.2023р.) про забезпечення морської вимоги у вигляді арешту морського судна NAVITAS, викладені в клопотанні Компанії NAVITAS SHIPPING S.R.L. (вх.2-252/23 від 28.02.2023р.) про скасування заходів забезпечення позову у справі №916/631/23, у зв`язку з тим, що вони стосуються суті спору, що виник у зв`язку з спричиненням шкоди судну MAINLAND, яке належить Компанії OCEAN MED SHIPPING LTD.

На підставі зазначеного, суд дійшов висновку, що вимога Компанії NAVITAS SHIPPING S.R.L. про відмову у задоволенні заяви (вх.№4-10/23 від 15.02.2023р.) Компанії OCEAN MED SHIPPING LTD. про забезпечення морської вимоги у вигляді арешту морського судна NAVITAS не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 145 ГПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Положеннями п.10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» від 26.12.2011р. №16 встановлено, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 ГПК України якщо міжнародним договором України встановлено інші правила судочинства, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно ст. 2 Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна 1952 року, яка ратифікована згідно Закону України "Про приєднання України до Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна" від 07.09.2011р. №3702-VІ, судно, яке ходить під прапором однієї з Договірних Держав, може бути заарештоване в межах юрисдикції будь-якої з Договірних Держав лише стосовно морської вимоги й жодної іншої, але ніщо в цій Конвенції не може розглядатися як розширення чи обмеження прав і повноважень, якими наділені уряди чи їхні установи, органи державної влади чи портові або докові власті згідно з їхніми чинними внутрішніми законами або правилами щодо арешту, затримання або іншого способу перешкоджання відходу суден, які перебувають у межах їхньої юрисдикції.

При цьому, ч. 3 ст. 3 Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна 1952 року передбачено, що судно не заарештовують, і застава або інший вид забезпечення не надаються більше одного разу в межах однієї чи більше юрисдикцій будь-якої з Договірних Держав за однією й тією самою морською вимогою одного й того самого позивача та, якщо судно було заарештовано в межах однієї з юрисдикцій чи були надані в межах такої юрисдикції застава або інший вид забезпечення для зняття арешту або з метою уникнення можливого арешту, то будь-який наступний арешт цього судна чи будь-якого судна, що належить тому самому власникові, за тією самою морською вимогою того самого позивача буде відмінений, а судно буде звільнене судом чи будь-яким іншим відповідним судовим органом цієї держави, якщо тільки позивач не переконає суд чи інший відповідний судовий орган, що гарантія чи інше забезпечення були остаточно зняті до накладення наступного арешту або що є інша достатня підстава для залишення арешту чинним.

За умовами ст. 5 цієї Конвенції суд чи будь-який інший відповідний судовий орган, у межах компетенції якого судно було заарештовано, дозволяє зняття арешту під заставу в сумі, яка забезпечить явку відповідача, або за умови надання іншого виду забезпечення, крім випадків, коли судно було заарештоване у зв`язку з морськими вимогами, що перераховані в підпунктах "o" та "p" пункту 1 статті 1. У таких випадках суд або інший відповідний судовий орган може дозволити продовження експлуатації судна власником, якщо останній надасть заставу в сумі, достатній для явки відповідача або інший вид забезпечення, або зможе визначити порядок ведення справ судна під час арешту. Якщо між сторонами не досягнуто згоди про розміри застави або іншого виду забезпечення, суд чи інший відповідний судовий орган встановлює їхній характер і розмір.

Прохання про зняття арешту під таке забезпечення не може тлумачитися ані як визнання відповідальності, ані як відмова від використання законного обмеження відповідальності власника судна.

Аналогічні приписи містить ст. 44 Кодексу торгівельного мореплавства України. Так вказаною статтею передбачено, що арештоване судно звільняється з-під арешту у разі надання забезпечення морської вимоги в прийнятній формі та достатнього за розміром. За відсутності згоди сторін щодо форми і розміру забезпечення морської вимоги суд, господарський суд або Морська арбітражна комісія визначають форму і розмір забезпечення, який не повинен перевищувати вартості судна. Будь-яке прохання про звільнення судна з-під арешту у зв`язку з наданням забезпечення морської вимоги не означає визнання відповідальності, відмови від засобів захисту або права на обмеження відповідальності. Особа, яка забезпечила морську вимогу згідно з частиною першою цієї статті, може в будь-який час звернутися до суду або в Морську арбітражну комісію з проханням про зменшення, зміну або анулювання забезпечення.

Зі змісту вказаних норм права випливає, що у разі надання судновласником достатнього забезпечення морської вимоги судно може бути звільненим.

При цьому, положення зазначених нормативних документів не дають відповіді на питання про те, що розуміється під достатнім забезпеченням морської вимоги чи іншим видом забезпечення. Разом з тим, можна стверджувати, що приписи чинного процесуального законодавства та усталена судова практика дозволяють не допустити арешту морського судна або звільнити судно, арештоване як захід забезпечення позову, шляхом надання суду відповідної гарантії (як то банківська гарантія чи інше).

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 6 Міжнародної конвенції, якими передбачено, що процесуальні норми, що стосуються арешту судна та зняття арешту під заставу, та всіх інших процесуальних питань, що можуть виникнути в зв`язку з арештом, визначаються правом Договірної Держави, в якій арешт був здійснений чи було подано клопотання щодо його здійснення.

Відповідно до ч.ч.4-5 ст.143 ГПК України у разі вжиття судом заходів забезпечення позову про стягнення грошової суми відповідач (інша особа) може за своєю ініціативою забезпечити позов шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вимог позивача або надання гарантії банку на таку суму. Надання відповідачем до суду документа, який підтверджує забезпечення позову відповідно до частини четвертої цієї статті, є підставою для відмови в забезпеченні позову судом або для скасування вжитих судом заходів забезпечення позову.

На підставі зазначеного суд вважає за необхідне зазначити, що ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.02.2023р. скасовано заходи забезпечення позову у справі №916/631/23, вжиті ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.02.2023р. у справі №916/631/23 у вигляді накладення арешту на морське судно NAVITAS (ENI:2328781, прапор держави Румунія), судновласником якого є Компанія NAVITAS SHIPPING S.R.L. (Municipiul Galati, Strada Brailei, Nr.78, Bloc Br4a, Etaj Parter, Judet Galati), яке знаходиться в акваторії морського порту Рені, Ренійської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (68802, Одеська обл., м. Рені, вул. Дунайська, 188, електронна адреса: ) шляхом затримання та заборони його виходу з акваторії морського порту Рені; заборони капітану морського порту Рені, Ренійської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (68802, Одеська обл., м. Рені, вул. Дунайська, 188, електронна адреса: ) оформлювати і надавати дозвіл на вихід судна NAVITAS (ENI:2328781, прапор держави Румунія) з акваторії морського порту Рені., у зв`язку із внесенням на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі 5 485 290 грн, що еквівалентно 150 00 доларів США за курсом НБУ, отже, відбулася зміна заходу забезпечення позову з арешту судна на внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі морської вимоги.

Розглядаючи клопотання Компанії NAVITAS SHIPPING S.R.L., суд встановив, що станом на даний час Компанією NAVITAS SHIPPING S.R.L. не наведено законодавчо визначених підстав для скасування заходів забезпечення позову, вжитих в межах справи №916/631/23; підстави, викладені у клопотанні, що розглядається, стосуються суті спору, що виник у зв`язку з спричиненням шкоди судну MAINLAND, яке належить Компанії OCEAN MED SHIPPING LTD, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування заходів забезпечення позову у вигляді внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі морської вимоги.

Слід зазначити, що згідно ч.ч.12-13 ст.145 ГПК України грошові кошти, внесені відповідачем (іншою особою) на рахунок суду з метою забезпечення позову відповідно до ч.4 ст.143 цього Кодексу, підлягають поверненню відповідачу (іншій особі), який здійснив таке забезпечення, протягом п`яти днів з дня набрання законної сили рішенням суду про повну відмову в позові або ухвалою суду про залишення позову без розгляду або закриття провадження.

Заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі: 1) неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами ч.3 ст.138 цього Кодексу; 2) повернення позовної заяви; 3) відмови у відкритті провадження у справі.

Отже, станом на даний час підстави для повернення грошових коштів у розмірі 5 485 290 грн, сплачених на депозитний рахунок суду, визначаються ч.ч.12-13 ст.145 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 145, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Компанії NAVITAS SHIPPING S.R.L. (вх.2-252/23 від 28.02.2023р.) про відмову у задоволенні заяви OCEAN MED SHIPPING LTD. про забезпечення морської вимоги у вигляді арешту судна NAVITAS (ENI:2328781, прапор держави Румунія), скасування заходів забезпечення, вжитих ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.02.2023р. та повернення грошові кошти у розмірі 5 485 290 грн відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення (підписання).

Повний текст ухвали складено 10.03.2023р.

Суддя Н.В. Рога