ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"01" березня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/1860/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.

секретар судового засідання Арнаутова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, буд. 1)

до відповідача: Приватного підприємства "Нобіліс-Транс Груп" (67600, Одеська обл., м. Біляївка(пн), вул. Отамана Головатого, буд. 101)

про стягнення 632 405,09 грн

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився.

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

05.08.2022 Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Приватного підприємства "Нобіліс-Транс Груп", в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати у сумі 157 962,60 грн, пеню за несвоєчасну сплату орендної плати у розмірі 5 182,83 грн, неустойку за прострочення повернення об`єкта оренди в сумі 409 987,08 грн, а також судові витрати у сумі 8 596,99 грн.

05.12.2022 до суду від представника позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, у якій останній просив суд стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати у сумі 157 962,60 грн, пеню за несвоєчасну сплату орендної плати у розмірі 5 182,83 грн, неустойку за прострочення повернення об`єкта оренди в сумі 459 914,50 грн, а також судові витрати у сумі 9 345,16 грн.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 09.08.2022 відкрито провадження у справі № 916/1860/22, прийнято справу до розгляду за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання.

Протокольною ухвалою від 21.09.2022 судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 календарних днів.

19.10.2022 позивачем подано до суду клопотання про залучення до матеріалів справи акту обстеження від 22.09.2022 (а.с.63).

02.11.2022 позивачем подано до суду клопотання про залучення до матеріалів справи додаткових доказів (а.с.74-76), а також письмові пояснення (а.с.77-78).

05.12.2022 позивачем до канцелярії суду подано заяву про збільшення розміру позовних вимог (а.с.94-96).

09.12.2022 позивач звернувся до суду із заявою про залучення до матеріалів справи доказів направлення відповідачу заяви про збільшення розміру позовних вимог.

28.12.2022 до суду від позивача надійшло клопотання про розгляд даної справи без участі останнього.

Протокольною ухвалою від 18.01.2023 судом було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Позивач у судове засідання 01.03.2023 не з`явився, натомість подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника.

Відповідач у судове засідання 01.03.2023 не з`явився. Про причини відсутності суд не повідомляв, відзиву на позов не надав. Відповідачу процесуальні документи направлялись на його юридичну адресу, зазначену у ЄДР, однак були повернуті поштовою установою із вказанням у довідках пошти "за закінченням терміну зберігання" та "адресат відсутній за вказаною адресою ".

За змістом ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 29.03.2021 у справі № 910/1487/20, де зазначено, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

За таких обставин, незважаючи на обставину повернення до суду кореспонденції, що була надіслана на юридичну адресу з відміткою поштової установи "за закінченням зберігання", з урахуванням також направлення копії ухвал суду на адресу, зазначену у договорі: 67640, Одеська обл., Біляївський р-н, с. Градениці, пров. Миру, буд.1., та орендну адресу: м. Одеса, вул. Балківська, 143, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до п.9 ст.165 ГПК України.

3. Позиція учасників справи.

3.1. Доводи Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

Між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та Приватним підприємством "Нобіліс-Транс Груп" укладено договір оренди № 906/16 від 19.09.2016, який в подальшому розірвано рішенням суду від 22.09.2021 у справі №916/1374/21, яке набрало законної сили 26.10.2021. Крім того, означеним рішенням відповідача виселено із займаного приміщення.

На момент розгляду справи №916/1374/21 відповідач продовжував неналежним чином виконувати взяті на себе за договором зобов`язання та не сплачував орендну плату.

Станом на 20.07.2022 за відповідачем рахується заборгованість з орендної плати за період з 01.03.2021 по 25.10.2021 у сумі 157 962,60 грн.

У зв`язку із невиконанням відповідачем обов`язку із сплати орендної плати, останньому також на підставі положень п.5.2. договору нараховано пеню у сумі 5 182,83 грн.

В процесі виконання рішення суду, 31.08.2022 відповідачем звільнено приміщення та передано ключі від приміщення позивачу.

За прострочення виконання зобов`язання з повернення нерухомого майна після розірвання договору відповідачу на підставі положень ч.2 ст. 785 ЦК України нараховано неустойку за період з жовтня 2021 (шість днів) по серпень 2022 року.

4. Фактичні обставини, встановлені судом.

19.09.2016 між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради (Орендодавець) та Приватним підприємством "Нобіліс-Транс Груп" (Орендар) було укладено договір оренди нежилого приміщення №906/16 (а.с.10-11), за яким Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування частину нежитлових приміщень першого поверху та вбудовано-прибудованого підвалу, загальною площею 234 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, 143.

Додатковим договором від 02.12.2016 (а.с.14) до пункту 1.1. Договору внесено зміни в частині загальною площі орендованого майна, а саме збільшено площу з 234 кв.м на 394 кв.м та перераховано місячну орендну плату.

Додатковим договором №2 від 01.03.2017 (а.с.15) пункт 1.1. Договору викладено в новій редакції: Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування частину нежитлових приміщень першого поверху та вбудовано-прибудованого підвалу, загальною площею 373,8 кв.м. ( в т.ч. перших поверх - 219,7 кв.м., підвал- 154,1 кв.м), що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, 143 та перераховано місячну орендну плату, яка станом на 01.02.2017 визначена на рівні 14 233,21 грн (з ПДВ).

За умовами п.2.4. договору орендар вносить орендну плату щомісячно до 15 числа поточного місяця, незалежно від результатів його господарській діяльності.

Згідно п.2.2. договору розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за минулий місяць на щомісячний індекс інфляції, що друкується Мінстатом України.

Пунктом 4.7. договору встановлено, що після закінчення строку дії договору чи у випадку його дострокового розірвання, Орендар зобов`язаний у 15-ти денний термін передати Орендодавцю приміщення за актом у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі їх в оренду.

Відповідно до п. 4.10 договору у випадку припинення дії цього договору, у зв`язку із закінченням строку чи дострокового розірвання договору, Орендар сплачує неустойку в розмірі подвійної орендної плати з урахуванням щомісячного індексу інфляції по день підписання акту приймання-передачі приміщення.

Згідно п. 5.2. договору за несвоєчасне внесення орендної плати Орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочки.

За умовами п. 7.11. договору дія договору оренди припиняється, зокрема, за рішенням суду.

Рішенням суду від 22.09.2021 по справі №916/1374/21 (а.с.16-19), яке оскаржено не було та набрало законної сили 26.10.2021, розірвано договір оренди №906/16 від 19.09.2016, виселено ПП "Нобіліс-Транс Груп" з частини нежитлових приміщень першого поверху та вбудовано-прибудованого підвалу, загальною площею 373,8 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, 143, стягнуто з відповідача заборгованість з орендної плати за період з 01.10.2019 по 28.02.2021 у сумі 310 840,48 грн та пеню у сумі 10 501,59 грн.

За наслідком проведення обстеження спірного приміщення комісією складено акт обстеження нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, 143, від 22.09.2022 (а.с.64), згідно якого спірне приміщення зачинено, не використовується.

Згідно наявного в матеріалах справи акту державного виконавця від 31.08.2022 (а.с.101) відповідачем спірне приміщення звільнено, а ключі передано стягувачу.

Враховуючи виконання рішення суду в частині виселення в повному обсязі, державним виконавцем 10.10.2022 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с.100).

Доказів сплати відповідачем орендної плати за користування приміщенням за заявлений позивачем період з 01.03.2021 по 25.10.2021 матеріали справи не містять.

5. Позиція суду.

5.1. Щодо стягнення заборгованості по орендній платі.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або єдиний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Згідно з ч.1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно з преамбулою Закону України Про оренду державного та комунального майна цей Закон регулює: правові, економічні та організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна, що перебуває в державній та комунальній власності, майна, що належить Автономній Республіці Крим, а також передачею права на експлуатацію такого майна; майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання майна, що перебуває в державній та комунальній власності, майна, що належить Автономній Республіці Крим.

Відповідно до ст. 17 Закону України Про оренду державного та комунального майна орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором. Згідно з ч.2 ст. 26 Закону України Про оренду державного та комунального майна контроль за виконанням умов договорів оренди нерухомого та рухомого майна покладається на орендодавців майна.

Відповідно до вимог ч.1, ч.7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються з вимогами ст. 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з приписами частини п`ятої статті 762 Цивільного кодексу України, частини третьої статті 285 Господарського кодексу України, плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором, а орендар зобов`язаний вносити орендні платежі своєчасно і в повному обсязі.

Згідно до ст.193 ГК України, яка цілком кореспондується із ст.ст.525,526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

З поданих позивачем документів судом встановлено, що відповідач, починаючи з 01.03.2021 року та по 25.10.2021 року (останній день дії договору, враховуючи набрання рішенням, яким розірвано договір, законної сили - 26.10.2021), не сплачував орендну плату за користування орендованим приміщенням.

За підрахунком позивача сума орендної плати за вказаний період становить 157 962,60 грн.

Суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 15.06.2021 у справі №904/5726/19, які в силу положень ст.236 ГПК України є обов`язковими для суду, водночас вважає за необхідне застосувати їх в частині висновків, що є релевантними.

Так, правова природа плати за користування річчю (орендної плати) безпосередньо пов`язана із правомірним користуванням річчю протягом певного строку, і обов`язок здійснення такого платежу є істотною ознакою орендних правовідносин, що випливає зі змісту регулятивних норм статей 759, 762, 763 ЦК України, статей 283, 284, 286 ГК України. Із припиненням договірних (зобов`язальних) відносин за договором у наймача (орендаря) виникає новий обов`язок - негайно повернути наймодавцеві річ.

Після спливу строку дії договору невиконання чи неналежне виконання обов`язку з негайного повернення речі свідчить про неправомірне користування майном, яке було передане в найм (оренду). Тому права та обов`язки наймодавця і наймача, що перебували у сфері регулятивних правовідносин, переходять у сферу охоронних правовідносин та охоплюються правовим регулюванням за частиною другою статті 785 ЦК України, яка регламентує наслідки невиконання майнового обов`язку щодо негайного повернення речі наймодавцеві.

Як вже було зазначено судом, у п.4.7. договору сторони визначили строк 15 днів для повернення майна після припинення дії договору.

З урахуванням вище викладеного, суд доходить висновку про наявність у відповідача заборгованості з орендної плати за період дії договору та протягом правомірного користування згідно до п.4.7. договору, тобто з березня 2021 та по 10 листопада 2021.

Враховуючи межі позовних вимог позивача щодо періоду стягнення заборгованості з орендної плати, суд, перевіривши доданий позивачем до заяви про збільшення розміру позовних вимог розрахунок орендної плати (з березня 2021 по 25.10.2021), вважає його вірним, а вимоги в цій частині такими, що підлягають задоволенню.

5.2. Щодо стягнення пені.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Враховуючи, що відповідальність у вигляді пені сторонами погоджена у пункті 5.2. договору, суд вважає вважає вимоги позивача в цій частині обґрунтованими.

При перевірці доданого позивачем до позовної заяви про збільшення розміру позовних вимог розрахунку пені (а.с.99), судом встановлено його часткову помилковість з огляду на неврахування положень ч.5 ст.254 ЦК України. З огляду на це за допомогою системи "Ліга закон" було зроблено власний розрахунок, згідно якого сума пені становить 5 174,28 грн.

Період розрахункуКількість днів у періодіСума
17.08.2021 - 09.09.2021 : 8,00 (облікова ставка НБУ) 20 432,04 (Сума боргу) x (2 x 8,00 : 365) x 24 днів (прострочення) : 100 24214,96 грн.
10.09.2021 - 09.12.2021 : 8,50 (облікова ставка НБУ) 20 432,04 (Сума боргу) x (2 x 8,50 : 365) x 91 днів (прострочення) : 100 91865,98 грн.
10.12.2021 - 20.01.2022 : 9,00 (облікова ставка НБУ) 20 432,04 (Сума боргу) x (2 x 9,00 : 365) x 42 днів (прострочення) : 100 42423,20 грн.
21.01.2022 - 15.02.2022 : 10,00 (облікова ставка НБУ) 20 432,04 (Сума боргу) x (2 x 10,00 : 365) x 26 днів (прострочення) : 100 26291,09 грн.
Всього штрафних санкцій за період: 1 795,22 грн.

Період розрахункуКількість днів у періодіСума
16.09.2021 - 09.12.2021 : 8,50 (облікова ставка НБУ) 20 391,18 (Сума боргу) x (2 x 8,50 : 365) x 85 днів (прострочення) : 100 85807,27 грн.
10.12.2021 - 20.01.2022 : 9,00 (облікова ставка НБУ) 20 391,18 (Сума боргу) x (2 x 9,00 : 365) x 42 днів (прострочення) : 100 42422,35 грн.
21.01.2022 - 15.03.2022 : 10,00 (облікова ставка НБУ) 20 391,18 (Сума боргу) x (2 x 10,00 : 365) x 54 днів (прострочення) : 100 54603,36 грн.
Всього штрафних санкцій за період: 1 832,97 грн.

Період розрахункуКількість днів у періодіСума
16.10.2021 - 09.12.2021 : 8,50 (облікова ставка НБУ) 16 641,83 (Сума боргу) x (2 x 8,50 : 365) x 55 днів (прострочення) : 100 55426,30 грн.
10.12.2021 - 20.01.2022 : 9,00 (облікова ставка НБУ) 16 641,83 (Сума боргу) x (2 x 9,00 : 365) x 42 днів (прострочення) : 100 42344,69 грн.
21.01.2022 - 15.04.2022 : 10,00 (облікова ставка НБУ) 16 641,83 (Сума боргу) x (2 x 10,00 : 365) x 85 днів (прострочення) : 100 85775,10 грн.
Всього штрафних санкцій за період: 1 546,09 грн.

З урахуванням викладеного, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача пені підлягають частковому задоволенню у сумі 5 174,28 грн.

5.3. Щодо неустойки у вигляді подвійної плати за найм речі.

Частиною 2 ст. 785 ЦК України встановлено, що якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.

Неустойка за частиною другою статті 785 Цивільного кодексу України має спеціальний правовий режим, який обумовлений тим, що зобов`язання наймача (орендаря) з повернення об`єкта оренди є майновим і виникає після закінчення дії договору. Наймодавець (орендодавець) у цьому випадку позбавлений можливості застосовувати щодо недобросовісного наймача інші ефективні засоби впливу задля виконання відповідного зобов`язання, окрім як використання права на стягнення неустойки в розмірі подвійної плати за користування орендованим майном.

Відповідно до ч.3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст. 73 ГПК України).

Матеріалами даної справи, а саме актом державного виконавця від 31.08.2022 засвідчено обставину звільнення відповідачем орендованого приміщення.

Відповідачем обставина звільнення приміщення у серпні 2022 року жодним чином не спростована.

Отже з урахуванням принципу вірогідності доказів, суд вважає доведеною обставину звільнення відповідачем орендованого приміщення у серпні 2022 року.

Як встановлено судом з поданого позивачем розрахунку, базою для нарахування неустойки позивачем взято подвійний розмір орендної плати, яка включає також індексацію та ПДВ.

В той же час, суд не погоджується з розрахунком позивача в частині нарахування неустойки на ставку орендної плати з урахуванням ПДВ.

Так виходячи з аналізу частини другої статті 785 Цивільного кодексу України, неустойка у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення її повернення, враховуючи природу її виникнення, не генерує додану вартість, оскільки не є товаром або послугою, її виникнення не пов`язане з впливом дій виробника/надавача послуг, розмір такої неустойки не залежить від вартості використаних продавцем/надавачем послуг сировини, інших товарів та додаткових послуг. Неустойка, нарахована на підставі частини другої статті 785 Цивільного кодексу України, є спеціальною санкцією за порушення законодавства, вона не може бути об`єктом оподаткування податком на додану вартість в силу своєї правової природи як міри відповідальності. Тому при розрахунку розміру неустойки згідно з частиною другою статті 785 Цивільного кодексу України за несвоєчасне повернення майна з оренди після припинення дії договору найму до її складу не включається податок на додану вартість, який мав би сплачуватися орендарем орендодавцю у випадку правомірного користування майном.

Такий висновок викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2020 у справі № 916/1319/19.

Отже нарахування неустойки в даному випадку можливо виключно із ставки орендної плати, яка не включає ПДВ.

Суд також частково не погоджується з періодом нарахування неустойки, який вказано позивачем без урахування правомірного користування майном 15 днів після закінчення строку дії договору. В даному випадку за висновками суду правомірним є нарахування неустойки за 20 днів листопада 2021 року та з грудня 2021 по серпень 2022 року.

Таким чином, за підрахунком суду розмір неустойки за означений період становить 365 037,78 грн, з огляду на що вимоги позивача в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог, витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторони пропорційно.

Керуючись ст.ст.129,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Нобіліс-Транс Груп" (67600, Одеська обл., м. Біляївка(пн), вул. Отамана Головатого, буд. 101, ) на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, буд. 1, ) заборгованість з орендної плати у сумі 157 962 /сто п`ятдесят сім тисяч дев`ятсот шістдесят дві/ грн 60 грн, пеню у сумі 5 174 /п`ять тисяч сто сімдесят чотири/ грн 28 коп., неустойку у сумі 365 037 /триста шістдесят п`ять тисяч тридцять сім/ грн 78 коп. та 7 922 /сім тисяч дев`ятсот двадцять дві/ грн 62 коп. судового збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 13 березня 2023 р.

Суддя Ю.М. Щавинська