ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2023 р. Справа№ 911/975/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Чорногуза М.Г.

Козир Т.П.

за участю секретаря судового засідання - Огірко А.О.

за участю представника(-ів): згідно з протоколом судового засідання від 02.03.2023

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу міста Біла Церква

на рішення Господарського суду Київської області

від 20.09.2022

у справі №911/975/22 (суддя Колесник Р.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська обласна енергопостачальна компанія"

до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква

про стягнення 866 731 грн 19 коп.

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська обласна енергопостачальна компанія" (далі по тексту - позивач/Компанія) про стягнення з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква (далі по тексту - відповідач/КЕВ) заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу від 30.11.2021 № 430032121 у загальному розмірі 866731,19 гривень, з яких: 735602,16 гривень основна заборгованість, 44337,66 гривень пеня, 6711,11 гривень 3% річних, 80080,26 гривень інфляційні втрати.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що в порушення умов договору про постачання електричної енергії споживачу від 30.11.2021 № 430032121 відповідач за спожиту електричну енергію в грудні 2021 року не розрахувався, внаслідок чого утворилася стягувана сума заборгованості у розмірі 735602,16 гривень, що стало підставою для додаткового нарахування та вимог про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду Київської області від 20.09.2022 у справі №911/975/22 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська обласна енергопостачальна компанія" 735602,16 гривень основного боргу, 44337,66 гривень пені, 6711,11 гривень 3% річних, 80080,26 гривень інфляційних втрат та 13001,00 гривень судового збору.

Задовольняючи позов суд першої інстанції зазначив, що матеріалами справи підтверджується заборгованость в розмірі 735602,16 гривень, відсутні докази оплати відповідачем боргу за спожиту електричну енергію за спірний період.

Не погодившись із вказаним рішенням Квартирний-експлуатаційний відділ міста Біла Церква звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення від 20.09.2022 у справі №911/975/22 скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що заборгованість перед ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» була погашена на момент переходу до іншого постачальника, а отже компанія безпідставно продовжувала постачати електричну енергію після закінчення договору.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.10.2022 апеляційну скаргу у справі № 911/975/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Коробенко Г.П., судді: Чорногуз М.Г., Козир Т.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2022 витребувано матеріали справи з суду першої інстанції та відкладено вирішення питання щодо подальшого руху справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2023 після усунення недоліків відкрито провадження та апеляційну скаргу призначено до розгляду в судовому засіданні на 02.03.2023.

На адресу суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому останній заперечує проти задоволення апеляційної скарги і просить оскаржуване рішення залишити без змін. При цьому позивач зазначив, що під час розгляду справи № 911/975/22 відповідачем не заперечується факт укладення договору про постачання електричної енергії з позивачем, в тому числі не заперечується фактичне споживання відповідачем електричної енергії за період з 01.12.2021 по 31.12.2021 року.

У судове засідання 02.03.2023 з`явилися представники позивача та відповідача. Представник відповідача підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Представник позивача заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив суд залишити оскаржуване рішення без змін.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, пояснення сторін, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 429 від 14.06.2018 позивачу - товариству з обмеженою відповідальністю "Київська обласна енергопостачальна компанія" надано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу.

Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище врегульовані Законом України "Про ринок електричної енергії".

Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем, а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (далі - ПРРЕЕ).

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Так, Компанією (надалі - постачальник) та КЕВ (надалі - споживач) 01.02.2021 укладено договір про постачання електричної енергії споживачу № 430032121 (далі - договір), предметом якого у відповідності до п. 2.1. є продаж постачальником електричної енергії споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Інформація про об`єкти споживача, постачання електричної енергії на потреби яких здійснюється на умовах цього договору, та точки комерційного обліку, в яких відбувається зміна власника електричної енергії, наведена в додатку № 1 до цього договору.

Обсяг проданої споживачу електроенергії визначається оператором системи розподілу та підтверджується шляхом підписання сторонами до 10 числа місяця наступного за розрахунковим відповідного акта купівлі-продажу електричної енергії/акта приймання-передачі електричної енергії (пункт 2.3. договору).

Відповідно до п. 3.1 договору постачання електричної енергії споживачу на умовах договору починається з 01 лютого 2021 року.

За умовами п. 3.2. договору споживач має право вільно змінювати постачальника відповідно до процедури, визначеної ПРРЕЕ та умов цього договору.

Відповідно до п. 5.1 договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком № 2 до цього договору.

Ціна електричної енергії має зазначатись постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни. Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п.п. 5.4., 5.5. договору).

Порядок оплати за електричну енергію встановлюється згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком № 2 до цього договору. Оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку. Не отримання споживачем рахунку постачальника не звільняє споживача від виконання зобов`язань з оплати електричної енергії згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією (п. 5.7 договору).

Згідно п. 5.8. договору у разі порушення споживачем строків оплати за цим договором, постачальник має право вимагати сплати пені. Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати. Споживач сплачує за вимогою постачальника пеню у розмірі, що визначається цим договором та зазначається в комерційній пропозиції, яка є додатком № 2 до цього договору.

Умовами пункту 5.11. договору визначено, що споживач має право обрати на розрахунковий період іншого постачальника в установленому ПРРЕЕ порядку, за умов, що в нього є укладений договір про розподіл (передачу) електричної енергії внаслідок наявної заборгованості за постачання електричної енергії перед діючим постачальником.

Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору (п. 6.2 договору).

Згідно пунктів 10.1., 10.2. договору споживач має право в будь-який момент часу змінити постачальника шляхом укладення нового договору про постачання електричної енергії з новим електропостачальником, принаймні за 21 день до такої зміни вказавши дату або строки, в які буде відбуватись така зміна (початок дії нового договору про постачання електричної енергії). Зміна постачальника електричної енергії здійснюється згідно з порядком, встановленим ПРРЕЕ.

Пунктом 13.1. договору визначено, що договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яка є додатком № 2 до цього договору. Термін дії даного договору не може бути більшим за термін дії договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, що укладений споживачем з оператором системи розподілу.

У додатку № 1 до договору відображено інформацію про об`єкти споживача.

Умовами Комерційної пропозиції " 08167863", що є невід`ємною частиною договору, сторони погодили наступне.

Термін постачання: до 31.12.2021. Постачання вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за 30 днів до закінчення вказаного терміну постачання жодною із сторін не буде письмово заявлено про припинення постачання, або про перегляд умов комерційної пропозиції.

Остаточний розрахунок проводиться за фактично відпущену електричну енергію.

Розмір пені та/або штрафу комерційною пропозицією визначено як подвійна облікова ставка Національного банку України. Крім того, споживач зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних за весь час прострочення.

Порядок звіряння фактичного обсягу спожитої електроенергії здійснюється за ініціативою однієї із сторін у порядку, встановленому ПРРЕ.

Рахунок за фактично спожиту електричну енергію (остаточний розрахунок) подається постачальником споживачу не пізніше п`ятого робочого дня з дати завершення розрахункового періоду. Надані постачальником рахунки підлягають оплаті споживачем протягом п`яти робочих днів з дати отримання.

Додатком № 4 до договору погоджено обсяг споживання електричної енергії на лютий-грудень 2021 року, загальний обсяг якого становить 700000 кВт*год.

Як вказує позивач, відповідно до п. 4.3. ПРРЕЕ, приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські регіональні електромережі", як оператор системи розподілу та адміністратор комерційного обліку, щомісячно надавало Компанії в електронному вигляді інформацію про обсяги спожитої електричної енергії відповідачем протягом всього терміну дії договору.

На підставі отриманих даних від ПрАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі", позивач сформував та виставив до сплати споживачу Рахунок-фактуру від 31.12.2021 № за спожиту електричну енергію за грудень 2021 року на суму 735602,16 гривень, строк оплати рахунка до 10.01.2022, спожитий обсяг електричної енергії згідно рахунка складає 148461 кВт*год, а також оформив відповідний цьому рахунку акт прийняття-передавання електричної енергії від 31.12.2021 № А-.

Відповідач факту отримання ним Рахунку-фактури від 31.12.2021 № та акта прийняття-передавання електричної енергії від 31.12.2021 № А- не заперечував.

Проте, як вказує позивач, відповідач, всупереч п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України "Про ринок електричної енергії", п. 5.5.5 ПРРЕЕ, а також, умовам укладеного договору в повному обсязі не розрахувався за спожиту у грудні 2021 році електричну енергію та станом на день звернення до суду із розглядуваним позовом за відповідачем обліковується заборгованість у розмірі 735602,16 гривень, що стало підставою для нарахування на вказану суму заборгованість пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Заперечуючи проти пред`явлених позовних вимог відповідач посилається на те, що 08.10.2021 між КЕВ та ТОВ "ЕК Енолл" укладено договір про постачання електричної енергії споживачу № 261, про що відповідач у відповідності до ПРРЕЕ листом від 01.10.2021 № 2665 повідомив Компанію, шляхом надсилання листа на електронну пошту останньої.

Також відповідач вказує, що листами від 05.11.2021 № 3018 та від 17.11.2021 № 3224 повідомив Компанію про те, що заборгованість за спожиту електричну енергію, яка обліковувалась за КЕВ на момент укладення TOB "ЕК Енолл" договору від 08.10.2021 № 261, є погашеною.

До того ж відповідач стверджує, що станом на момент зміни електропостачальника заборгованість за договором на постачання електричної енергії на об`єкти Міністерства оборони України, який було укладено між КЕВ та Компанією, сплачена у повному обсязі, проте, за доводами відповідача Компанія, в порушення положень ПРРЕЕ та умов договору, після закінчення договору безпідставно постачала електричну енергію КЕВ.

За змістом ст. ст. 11, 509, 627 Цивільного Кодексу України та ст. 179 Господарського кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" передбачено, що постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Пунктом 1.2.7. ПРРЕЕ встановлено, що постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу та укладається в установленому цими Правилами порядку.

Згідно пункту 1.2.15. ПРРЕЕ укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Укладений договір за своїм змістом є договором поставки електричної енергії та є належною правовою підставою для виникнення у сторін взаємних прав та обов`язків, обумовлених цим договором.

Відповідно до ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Згідно із ч. ч. 6, 7 ст. 276 Господарського кодексу України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Частиною 1 статті 57 Закону України "Про ринок електричної енергії" передбачено, що електропостачальники мають право, серед іншого, на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів. При цьому ч. 3 ст. 58 Закону передбачено, що споживач зобов`язаний, зокрема, сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Статтею 46 Закону України "Про ринок електричної енергії" встановлено, що оператор системи розподілу, зокрема, забезпечує комерційний облік відповідно до цього Закону, правил ринку та кодексу комерційного обліку, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Судом встановлено, що у відповідності до п. 2.3. договору обсяг проданої споживачу електроенергії визначається оператором системи розподілу та підтверджується шляхом підписання сторонами до 10 числа місяця наступного за розрахунковим відповідного акта купівлі-продажу електричної енергії/акта приймання-передачі електричної енергії.

Пунктами 2.3.11., 2.3.14. ПРРЕЕ визначено, що комерційний облік на роздрібному ринку електричної енергії організовується адміністратором комерційного обліку та здійснюється постачальниками послуг комерційного обліку відповідно до вимог Закону України "Про ринок електричної енергії", Кодексу комерційного обліку та цих Правил. Постачальник послуг комерційного обліку забезпечує зняття показів засобів вимірювальної техніки відповідно до Кодексу комерційного обліку.

Принципи організації комерційного обліку електричної енергії на ринку електричної енергії України, права та обов`язки сторін стосовно організації комерційного обліку електричної енергії та отримання точних і достовірних даних комерційного обліку для здійснення комерційних розрахунків визначаються Кодексом комерційного обліку електричної енергії, затвердженим постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 311 (далі - Кодекс).

Згідно пп. 12.4.4 Розділу XIII "Перехідні положення" Кодексу, до дати запуску інформаційного обміну між учасниками ринку через Датахаб: функції адміністратора комерційного обліку з ведення реєстрів точок комерційного обліку, адміністрування процесів зміни електропостачальника, адміністрування припинення електропостачання та агрегації даних комерційного обліку виконують оператори системи за місцем провадження ними господарської діяльності з розподілу/передачі електричної енергії;

З огляду на викладені вище положення чинного законодавства України, ТОВ "Київська обласна ЕК" не здійснює функції з обліку електричної енергії та не визначає обсяги спожитої електричної енергії споживачами. В силу покладених на електропостачальника функцій та обов`язків, позивач не здійснює фіксацію (зняття) показників електролічильників, не визначає обсяг проданої електричної енергії.

Пунктами 4.3., 4.12., 4.13. ПРРЕЕ встановлено, що дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг. Розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.

Згідно з п. 10 постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, якою затверджено ПРРЕЕ, до запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний ОСР.

Як вказує позивач, відповідно до п. 4.3. ПРРЕЕ, приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські регіональні електромережі", як оператор системи розподілу та адміністратор комерційного обліку, щомісячно надавало Компанії в електронному вигляді інформацію про обсяг спожитої електричної енергії відповідачем протягом всього терміну дії договору шляхом електронного обміну даними.

На підтвердження зазначених обставин позивач долучив до матеріалів справи в паперовому вигляді інформацію від ПрАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі" щодо фактичного обсягу розподіленої електричної енергії по точках обліку споживача - КЕВ м. Біла Церква.

На підставі отриманих даних від ПрАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі" щодо обсягів розподіленої електричної енергії та у відповідності до п. 4.3. ПРРЕЕ, позивач сформував та виставив до сплати споживачу Рахунок-фактуру від 31.12.2021 № за спожиту електричну енергію за грудень 2021 року на суму 735602,16 гривень, строк оплати до 10.01.2022, спожитий обсяг електричної енергії 148461 кВт*год, а також відповідний цьому рахунку акт прийняття-передавання електричної енергії від 31.12.2021 № А-.

Водночас, з вказаного рахунку вбачається, що споживачем спожито у грудні 2021 року електричної енергії на загальну суму 767720,95 гривень та, згідно пояснень позивача, з огляду на наявну у відповідача переплату за спожиту електричну енергію за минулі місяці у сумі 32118,79 гривень, вказана сума зарахована в рахунок споживання електроенергії у грудні 2021 року, у зв`язку з чим до сплати за грудень 2021 року підлягає сума у розмірі 735602,16 гривень.

Як вірно встановлено судом першої інстанції наявними у матеріалах справи доказами підтверджується, що позивач свої зобов`язання виконав належним чином та у відповідності до умов договору, зокрема, у грудні 2021 року поставив відповідачу електричну енергію на загальну суму 767720,95 гривень, що підтверджується рахунком-фактурою за спожиту електричну енергію та актом прийняття-передавання електричної енергії, однак відповідач в порушення умов договору від 01.02.2021 № 430032121 та вимог законодавства в повному обсязі не розрахувався за споживання електроенергії.

З огляду на викладене вище, враховуючи що в матеріалах справи відсутні докази оплати відповідачем боргу за спожиту електричну енергію за спірний період, чого відповідачем в перебігу розгляду справи не спростовано, доказів належного виконання своїх зобов`язань відповідачем не надано суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача існуючої заборгованості в розмірі 735602,16 гривень є обґрунтованою, матеріалами справи підтверджена та підлягає задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 44337,66 гривень пені, 6711,11 гривень 3% річних та 80080,26 гривень інфляційних втрат, розрахованих за загальний період з 11.01.2022 по 01.05.2022.

У відповідності до п. 5.8. договору у разі порушення споживачем строків оплати за цим договором, постачальник має право вимагати сплати пені. Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати. Споживач сплачує за вимогою постачальника пеню у розмірі, що визначається цим договором та зазначається в комерційній пропозиції, яка є додатком № 2 до цього договору.

Умовами комерційної пропозиції " 08167863" розмір пені визначено як подвійна облікова ставка Національного банку України. Крім того, споживач зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних за весь час прострочення.

Вказані положення узгоджуються з приписами ст. ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", за змістом яких платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до вимог ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з приписами ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання.

Відповідно до ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Тому період обчислення пені починається з наступного дня після дати, в якій зобов`язання з оплати мало бути виконано. Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Судом апеляційної інстанції здійснено перерахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат та встановлено, що останній здійснено арифметично вірно, та у відповідності до умов договору, обставин справи та вимог закону, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 44337,66 гривень пені, 6711,11 гривень 3% річних та 80080,26 гривень інфляційних втрат є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю в заявленому розмірі.

Доводи апеляційної скарги колегія суддів знаходить неспроможними, оскільки наявність укладеного між КЕВ та ТОВ "ЕК Енолл" договору про постачання електричної енергії споживачу від 08.10.2021 № 261, жодним чином не підтверджує, що у спірний період постачальником електричної енергії за точками обліку було ТОВ "ЕК Енолл", крім того оператором системи розподілу ПрАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі" саме позивачу було передано відомості щодо споживання електричної енергії за грудень 2021 року по об`єктах відповідача, про що свідчить довідка про обсяги спожитої електричної енергії та підтверджує факт постачання ТОВ "Київська обласна енергопостачальна компанія" електричної енергії Квартирно експлуатаційному відділу у спірний період.

З огляду на викладене, враховуючи те, що відповідачем зобов`язання за договором не виконані належним чином , позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення, оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду та відповідно скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів погоджується із здійсненим судом першої інстанції розподілом судових витрат.

Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покладаються судом на апелянта у відповідності до статті 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 267-270, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу міста Біла Церква залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду Київської області від 20.09.2022 у справі №911/975/22 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на Квартирно-експлуатаційний відділ міста Біла Церква.

4. Матеріали справи №911/975/22 повернути Господарському суду Київської області.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 09.03.2023.

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді М.Г. Чорногуз

Т.П. Козир