ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2023 р. Справа№ 910/838/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Суліма В.В.

Демидової А.М.

за участю секретаря судового засідання: Ніконенко Є.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Гончаренко Сергій Миколайович (поза межами приміщення суду);

від відповідача: не з`явився;

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: 1-3 не з`явився;

4. Добрянська О.Л. (в залі суду);

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрі Енерджі Інвестмент"

на рішення Господарського суду міста Києва від 17.08.2022 (повний текст складено та підписано 19.08.2022)

у справі № 910/838/20 (суддя - Сташків Р.Б.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрі Енерджі Інвестмент"

до Міністерства юстиції України

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Свободна Енергія";

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрі Енерджи";

3) ОСОБА_1 ;

4) Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайгерфіш Лімітед",

про визнання неправомірним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії

За результатами розгляду апеляційної скарги Північний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду

22.01.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрі Енерджі Інвестмент" з вимогами до Міністерства юстиції України про визнання неправомірним, скасування наказу Мінюсту та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оспорюваний наказ Міністерства юстиції України №3639/5 від 26.11.2019 було прийнято з порушенням норм законодавства України.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.08.2022 у справі № 910/838/20 відмовлено у позові. Судові витрати покладено на позивача.

Рішення мотивоване тим, що заявником державному реєстратору для державної реєстрації змін було подано Акт приймання-передачі від 10.08.2018, який суперечить вимогам ч. 3 ст. 238 Цивільного кодексу України. Tigerfish Limited (Товариство з обмеженою відповідальністю "Тайгерфіш Лімітед") є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрі Енерджи" (50% статутного капіталу), яке в свою чергу було учасником Товариства з обмеженою відповідальністю "Свободна Енергія" (99% статутного капіталу), частка якого була відчужена за спірними договором та актом на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрі Енерджі Інвестмент" (позивача), таким чином, відчуження частки Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрі Енерджи" у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Свободна Енергія" прямо та опосередковано впливає на корпоративні права Tigerfish Limited (Товариство з обмеженою відповідальністю "Тайгерфіш Лімітед"). За відсутності в матеріалах справи будь-яких доказів, які б спростовували обгрунтування Tigerfish Limited (Товариство з обмеженою відповідальністю "Тайгерфіш Лімітед") щодо не пропущення ним строку звернення зі скаргою, суд відхиляє доводи позивача про те, що Мінюст повинен був відмовити у задоволенні скарги. Зважаючи на викладені обставини, суд дійшов висновку відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрі Енерджі Інвестмент" до Міністерства юстиції України про визнання неправомірним, скасування наказу Міністерства юстиції України №3639/5 від 26.11.2019 та зобов`язання вчинити дії.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фрі Енерджі Інвестмент" звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить прийняти апеляційну скаргу до розгляду та відкрити апеляційне провадження. Скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 17.08.2022 у справі № 910/838/20 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі. Стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 5 763,00 грн.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

Скаржник вказує на те, що акт приймання-передачі не є правочином у розумінні ст. 202 ЦК України, оскільки його підписання не створює, не змінює та не припиняє прав та обов`язків у сторін договору, а лише посвідчує факт передання корпоративних прав від однієї особи до іншої. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 26.01.2022 у справі № 911/2525/19, від 22.05.2018 у справі № 910/12258/17, від 05.02.2019 у справі № 10/Б-5022/1319/2011, від 27.11.2018 у справі № 910/22274/17. Таким чином, посилання суду першої інстанції на те, що акт приймання-передачі корпоративних прав є правочином в розумінні Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" є безпідставним, адже зазначений закон не містить ані норми, яка містить визначення правочину, ані норми, яка зазначає, що акт приймання-передачі корпоративних прав є правочином.

Скаржник звертає увагу на те, що Верховний Суд під час судового засідання 09.06.2022 наголосив на тому, що Міністерство юстиції України не має повноважень визнавати недійсними договори, а також акти приймання-передачі, складені на виконання відповідних договорів.

На думку скаржника, суд першої інстанції не врахував висновку Верховного Суду щодо застосування ст. 202 ЦК України, викладеного в постанові від 26.01.2022 у справі № 911/2525/19, чим грубо порушив норму процесуального права, а саме: ч. 4 ст. 236 ГПК України.

Скаржник зазначає про те, що ТОВ "Тайгерфіш Лімітед" ніколи не було учасником ТОВ "Свободна Енергія", натомість йому належало 50% статутного капіталу ТОВ "Фрі Енерджі", яке відчужило свою частку в статутному капіталі ТОВ "Свободна Енергія" на користь ТОВ "Фрі Енерджі Інвестмент", таким чином, суд першої інстанції прийшов до неправильного висновку, що права ТОВ "Тайгерфіш Лімітед" порушені рішенням державного реєстратора Міністерства юстиції України, що призвело до прийняття незаконного рішення.

Скаржник вказує на те, що представник скаржника Кабрера Майкл Олівер, починаючи з 13.08.2018, об`єктивно міг дізнатися про зміну власника ТОВ "Свободна Енергія", більш того, згідно із висновком Верховного Суду, знати про свій майновий стан є його обов`язком, натомість не надано жодного доказу поважності пропуску строку на звернення зі скаргою до Міністерства юстиції України, у зв`язку із чим, Міністерство юстиції України повинно було відмовити в задоволенні скарги.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, Міністерство юстиції України у відзиві на апеляційну скаргу, поданому до суду, вказує на те, що розгляд скарг у сфері державної реєстрації здійснюється Мін`юстом у межах компетенції, визначеної законом, зокрема на предмет наявності (відсутності) порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора.

В розумінні Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" саме акт приймання-передачі частки є правочином, на підставі якого до ЄДР вносяться зміни і оскільки заявником державному реєстратор для державної реєстрації змін було подано акт приймання-передачі від 10.08.2018, який суперечить вимогам ч. 3 ст. 238 ЦК України, а відтак доводи позивача про те, що акт приймання-передачі частки ТОВ "Свободна Енергія" є правочином розумінні Закону, а тому суперечить вимогам ч. 3 ст. 238 ЦК України є необґрунтованим.

Правовий висновок у справі № 911/2525/19 не може застосовуватись до обставин даної справи, оскільки правовідносини у справі № 911/2525/19 є відмінними від правовідносин у даній справі.

Відчуження частки ТОВ "Фрі Енерджі" у статутному капіталі ТОВ "Свободна Енергія" прямо та опосередковано впливає на корпоративні права ТОВ "Тайгерфіш Лімітед", відтак останній є належним скаржником та звернувся зі скаргою у межах своєї компетенції.

Перший відповідач зазначає про те, що у матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували обґрунтування щодо не пропущення ним строку звернення зі скаргою, а відтак суд першої інстанції правомірно відхилив доводи позивача про те, що Мінюст повинен був відмовити у задоволенні скарги.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 910/838/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Сулім В.В., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрі Енерджі Інвестмент" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.08.2022 у справі № 910/838/20 залишено без руху. Запропоновано скаржнику усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме: протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, надати до Північного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору у розмірі 6 849,00 грн.

03.10.2022 скаржником на виконання вимог вказаної вище ухвали подано до Північного апеляційного господарського суду квитанцію № 2418-9957-4236-3468 від 30.09.2022 про сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 6 849 грн.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду у зв`язку із перебуванням судді Ткаченка Б.О., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), на лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 910/838/20 передано на розгляд колегії у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Сулім В.В., Демидова А.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрі Енерджі Інвестмент" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.08.2022 у справі № 910/838/20. Призначено справу № 910/838/20 до розгляду у судовому засіданні 23.11.2022.

На підставі ст.ст. 202, 216 ГПК України, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2022, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 01.12.2022, відкладено розгляд справи № 910/838/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрі Енерджі Інвестмент" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.08.2022 у справі № 910/838/20 до 25.01.2023.

Враховуючи викладене, воєнний стан в Україні та обмеження, спричинені цим станом, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, справа № 910/838/20 розглядалась протягом розумного строку.

Явка учасників справи та позиції учасників справи

Представники відповідача та третіх осіб 1-3 у судове засідання 25.01.2023 не з`явились, про місце та час судового засідання повідомлені належним чином.

Представник позивача у судовому засіданні 25.01.2023 підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 17.08.2022 у справі № 910/838/20 і прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі

Представник ТОВ "Тайгерфіш Лімітед" у судовому засіданні 25.01.2023 заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив рішення Господарського суду міста Києва від 17.08.2022 у справі № 910/838/20 залишити без змін, вимоги апеляційної скарги без задоволення.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

10.08.2018 відбулись загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Свободна Енергія", прийняті рішення на яких оформлені Протоколом №1/18 від 10.08.2018.

На вказаних загальних зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Свободна Енергія" вирішено наступні питання:

1) ОСОБА_1 (учасник, що володіє 01,00% статутного капіталу товариства) відмовляється від першочергового права придбання частки Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрі Енерджи" (учасник товариства, що володіє 99,00 % статутного капіталу) у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Свободна Енергія" у розмірі 99,00% номінальною вартістю 3960000,00 грн, та надає Товариству з обмеженою відповідальністю "Фрі Енерджи" згоду на відчуження належних йому прав та обов`язків щодо товариства, а також частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Свободна Енергія" у розмірі 99,00% на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрі Енерджі Інвестмент" за ціною 2000000,00 грн (рішення прийнято);

2) після отримання (набуття) Товариством з обмеженою відповідальністю "Фрі Енерджі Інвестмент" належних Товариству з обмеженою відповідальністю "Фрі Енерджи" прав та обов`язків щодо товариства, а також частки у статутному капіталі товариства у розмірі 99,00% статутного капіталу товариства номінальною вартістю 3960000,00 грн, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фрі Енерджі Інвестмент" входить до складу учасників товариства і його частка у статутному капіталі товариства становить 99,00% статутного капіталу товариства номінальною вартістю 3 960 000,00 грн (рішення прийнято).

10.08.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фрі Енерджи" (відчужувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фрі Енерджі Інвестмент" (отримувач) укладено Договір відчуження частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Свободна Енергія".

У п. 1.1 Договору від 10.08.2018 зазначено, що на підставі Протоколу загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Свободна Енергія" від 10.08.2018 (Протокол №1/18) відчужувач на умовах цього договору передає у власність отримувачу свою частку в статутному капіталі товариства, а отримувач приймає цю частку.

Відповідно до п. 1.3.1 Договору від 10.08.2018 розмір частки відчужувача становить 99% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Свободна Енергія".

Номінальна вартість частки відчужувача в статутному капіталі товариства в грошовому еквіваленті становить 3 960 000,00 грн (п. 1.3.2 Договору від 10.08.2018).

Згідно з п. 3.1 Договору від 10.08.2018 за відчуження частки в статутному капіталі товариства відчужувачу сплачується винагорода у розмірі 2000000,00 грн.

У п. 4.1 Договору від 10.08.2018 зазначено, що при підписанні сторонами цього договору відчужувач втрачає права й обов`язки стосовно товариства й інших учасників товариства, які були обумовлені його статусом як учасника товариства.

До Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань були внесені наступні записи:

1) державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи; 13.08.2, що здійснена державним реєстратором виконавчого комітету Хмельницької міської ради Хмельницької області Козачук Н.П.; зміна складу або інформації про засновників;

2) державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи; 17.08.2, що здійснена державним реєстратором виконавчого комітету Хмельницької міської ради Хмельницької області Козачук Н.П.; інші зміни;

3) внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах; 18.10.2, що здійснена державним реєстратором виконавчого комітету Хмельницької міської ради Хмельницької області Знаковською І.М.; зміна керівника юридичної особи;

4) внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах; 29.10.2, що здійснена державним реєстратором виконавчого комітету Хмельницької міської ради Хмельницької області Знаковською І.М.; зміна складу підписантів;

5) внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах; 14.06.2, що здійснена державним реєстратором виконавчого комітету Хмельницької міської ради Хмельницької області Фольварковою О.І.; зміна місцезнаходження, зміна додаткової інформації.

02.09.2019 Tigerfish Limited (Товариство з обмеженою відповідальністю "Тайгерфіш Лімітед") подало до Міністерства юстиції України скаргу на реєстраційні дії, проведені державним реєстратором, в якій просило скасувати:

- державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи; 13.08.2, що здійснена державним реєстратором виконавчого комітету Хмельницької міської ради Хмельницької області Козачук Н.П.;

- державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи; 17.08.2, що здійснена державним реєстратором виконавчого комітету Хмельницької міської ради Хмельницької області Козачук Н.П.;

- внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах; 18.10.2, що здійснена державним реєстратором виконавчого комітету Хмельницької міської ради Хмельницької області Знаковською І.М.;

- внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах; 29.10.2, що здійснена державним реєстратором виконавчого комітету Хмельницької міської ради Хмельницької області Знаковською І.М.;

- внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах; 14.06.2, що здійснена державним реєстратором виконавчого комітету Хмельницької міської ради Хмельницької області Фольварковою О.І.

Наказом Міністерства юстиції України № 3639/5 від 26.11.2019 скасовано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційні дії від 13.08.2018 № 5011947 "Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи", від 17.08.2018 № 6011947 "Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи", проведені державним реєстратором виконавчого комітету Хмельницької міської ради Хмельницької області Козачук Н.П.; від 18.10.2018 № 9011947 "Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах", від 29.10.2018 №0011947 "Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах", проведені державним реєстратором виконавчого комітету Хмельницької міської ради Хмельницької області Знаковською І.М.; від 14.06.2019 № 1011947 "Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах", проведену державним реєстратором виконавчого комітету Хмельницької міської ради Хмельницької області Фольварковою О.І.

У Висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 14.11.2019 зазначено, що зміна у складі засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "Свободна Енергія" була проведена на підставі акту приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Свободна Енергія" від 10.08.2018, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фрі Енерджи" в особі представника, який діє на підставі Протоколу від 20.03.2015 №3/1, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фрі Енерджі Інвестмент" в особі представника, який діє на підставі Протоколу від 07.08.2018 №2. Отже, акт складено з порушенням ч. 3 ст. 238 Цивільного кодексу України.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказує на те, що акт приймання-передачі частки не є правочином, а відчуження частки відбувалось на підставі Договору від 10.08.2018. Також, позивач зазначив, що скарга до Мінюсту була подана Tigerfish Limited (Товариством з обмеженою відповідальністю "Тайгерфіш Лімітед"), яке ніколи не було учасником Товариства з обмеженою відповідальністю "Свободна Енергія", а тому позивачу незрозуміло, яким чином оспорювані реєстраційні дії стосуються прав та обов`язків Tigerfish Limited (Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайгерфіш Лімітед").

Крім того, позивач зауважив, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.10.2019 було відкрито провадження у справі №910/12792/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрі Енерджи", ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Свободна Енергія", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрі Енерджі Інвестмент" про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Свободна Енергія" від 10.08.2018; скасування реєстраційного запису № 5011947 від 13.08.2018.

Отже, за твердженням позивача, предметом позову у справі № 910/12792/19 було скасування того самого реєстраційного запису, який був скасований наказом Мінюсту № 3639/5 від 26.11.2019, у зв`язку з чим у задоволенні скарги повинно було бути відмовлено.

Також, позивач зауважив, що скарга до Мінюсту може бути подана протягом 60-ти днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю. Однак, скаржником було подано до Мінюсту скаргу через рік після прийняття оскаржуваних рішень державних реєстраторів.

За таких обставин, позивач просить суд:

1) визнати неправомірним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 26.11.2019 № 3639/5 "Про скасування реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань";

2) зобов`язати Міністерство юстиції України відновити записи стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю "Свободна Енергія", а саме:

- від 13.08.2018 № 5011947 "Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи", від 17.08.2018 № 6011947 "Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи", проведені державним реєстратором виконавчого комітету Хмельницької міської ради Хмельницької області Козачук Н.П.;

- від 18.10.2018 № 9011947 "Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах", від 29.10.2018 № 0011947 "Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах", проведені державним реєстратором виконавчого комітету Хмельницької міської ради Хмельницької області Знаковською І.М.;

- від 14.06.2019 № 1011947 "Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах", проведену державним реєстратором виконавчого комітету Хмельницької міської ради Хмельницької області Фольварковою О.І.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.03.2021, яке залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2021 у справі № 910/838/20, відмовлено у позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрі Енерджі Інвестмент".

Постановою Верховного Суду від 09.06.2022 постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2021 та рішення Господарського суду міста Києва від 24.03.2021 у справі № 910/838/20 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Направляючи справу № 910/838/20 на новий розгляд, Верховний Суд у постанові від 09.06.2022 зазначив, що суди попередніх інстанцій не здійснили розгляд справи по суті позовних вимог, не надали оцінку наведеним позивачем підставам позову, зокрема підставам недійсності спірного наказу Міністерства юстиції України, а обмежилися лише помилковим висновком про неналежність відповідача.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що оскаржуване рішення переглядається виключно у межах доводів апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" організаційну систему державної реєстрації прав становлять: 1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори). Виконавчі органи сільських, селищних та міських рад (крім міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення) набувають повноважень у сфері державної реєстрації прав відповідно до цього Закону у разі прийняття відповідною радою такого рішення.

У ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" зазначено, що Міністерство юстиції України, зокрема, здійснює нормативно-правове регулювання у сфері державної реєстрації прав; здійснює контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації прав, у тому числі шляхом проведення моніторингу реєстраційних дій відповідно до цього Закону та приймає обов`язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом; розглядає скарги на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України та приймає обов`язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Згідно з ч. 2 ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Міністерство юстиції України розглядає скарги:

1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір);

2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до ч. 6 ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про:

1) відмову у задоволенні скарги;

2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про:

а) скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги;

б) скасування рішення про зупинення державної реєстрації прав, про зупинення розгляду заяви або про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав;

в) виправлення помилки, допущеної державним реєстратором;

в-1) усунення порушень, допущених державним реєстратором, з визначенням строків для виконання наказу;

г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав;

ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав;

е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України;

є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Рішення, передбачені підпунктами "а", "ґ" і "е" пункту 2 цієї частини, приймаються виключно Міністерством юстиції України.

У рішенні Міністерства юстиції України чи його територіального органу за результатами розгляду скарги можуть визначатися декілька шляхів задоволення скарги.

Рішення, прийняте за результатами розгляду скарги, надсилається скаржнику протягом трьох робочих днів з дня його прийняття.

У разі якщо за результатами розгляду скарги Міністерством юстиції України чи його територіальними органами виявлено прийняття державними реєстраторами чи суб`єктами державної реєстрації прав рішень з порушенням законодавства, що має наслідком порушення прав та законних інтересів фізичних та/або юридичних осіб, Міністерство юстиції України, його територіальні органи вживають заходів щодо негайного повідомлення про це відповідних правоохоронних органів для вжиття необхідних заходів.

Згідно з п. 12 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації за результатами розгляду скарги суб`єкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законами, у формі наказу.

Відповідно до п. 14 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації висновок комісії, на підставі якого суб`єктом розгляду скарги приймається рішення про задоволення скарги, обов`язково містить інформацію про те, що:

1) рішення, дії або бездіяльність суб`єкта оскарження не відповідають законодавству у сфері державної реєстрації;

2) скарга підлягає задоволенню в повному обсязі чи частково (з обов`язковим зазначенням у якій частині) шляхом прийняття суб`єктом розгляду скарги рішень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та пунктом 2 частини шостої статті 34 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Згідно з ч. 9 ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 10 ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" рішення, дії або бездіяльність Міністерства юстиції України та його територіальних органів можуть бути оскаржені до суду.

Як вбачається із матеріалів справи та вірно встановлено господарським судом першої інстанції, наказом Міністерства юстиції України № 3639/5 від 26.11.2019 скасовано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційні дії від 13.08.2018 № 5011947 "Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи", від 17.08.2018 № 6011947 "Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи", проведені державним реєстратором виконавчого комітету Хмельницької міської ради Хмельницької області Козачук Н.П.; від 18.10.2018 № 9011947 "Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах", від 29.10.2018 № 0011947 "Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах", проведені державним реєстратором виконавчого комітету Хмельницької міської ради Хмельницької області Знаковською І.М.; від 14.06.2019 № 1011947 "Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах", проведену державним реєстратором виконавчого комітету Хмельницької міської ради Хмельницької області Фольварковою О.І.

Так, у Висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 14.11.2019 зазначено, що зміна у складі засновників ТОВ "Свободна Енергія" була проведена на підставі акту приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "Свободна Енергія" від 10.08.2018, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фрі Енерджи" в особі представника, який діє на підставі Протоколу від 20.03.2015 №3/1, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фрі Енерджі Інвестмент" в особі представника, який діє на підставі Протоколу від 07.08.2018 №2. Отже, акт складено з порушенням ч. 3 ст. 238 Цивільного кодексу України.

Натомість, позивач вказує на те, що акт приймання-передачі частки не є правочином, а відчуження частки відбувалось на підставі Договору від 10.08.2018, у зв`язку з чим прийнятий Мінюстом наказ є неправомірним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується із доводами позивача та доводами апеляційної скарги, враховуючи викладене та наступне.

Так, 10.08.2018 між ТОВ "Фрі Енерджи" та ТОВ "Фрі Енерджі Інвестмент" складений акт приймання-передачі частики у статутному капіталі ТОВ "Свободна Енергія", який зі сторони ТОВ "Фрі Енерджи" підписаний представником Рудьом О.О., (діяв на підставі Протоколу №3/1 від 20.03.2015), та зі сторони ТОВ "Фрі Енерджі Інвестмент" також представником Рудьом О.О. (діяв на підставі Протоколу №2 від 07.08.2018).

Відповідно до ч. 1 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства (ч. 3 ст. 237 ЦК України).

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 238 ЦК України представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє. Представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" учасник товариства має право відчужити свою частку (частину частки) у статутному капіталі товариства оплатно або безоплатно іншим учасникам товариства або третім особам. Статутом товариства може бути встановлено, що відчуження частки (частини частки) та надання її в заставу допускається лише за згодою інших учасників. Відповідне положення може бути внесене до статуту або виключене з нього одностайним рішенням загальних зборів учасників, у яких взяли участь всі учасники товариства. Учасник товариства має право відчужити свою частку (частину частки) у статутному капіталі лише в тій частині, в якій вона є оплаченою.

Частиною 5 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" передбачено, що для державної реєстрації змін до відомостей про розмір статутного капіталу, розміри часток у статутному капіталі чи склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю або товариства з додатковою відповідальністю (далі в цій частині - товариство) подаються такі документи: 1) заява про державну реєстрацію змін до цих відомостей; 2) документ про сплату адміністративного збору; 3) один із таких відповідних документів: а) рішення загальних зборів учасників товариства про визначення розміру статутного капіталу та розмірів часток учасників; б) рішення загальних зборів учасників товариства про виключення учасника з товариства; в) заява про вступ до товариства; г) заява про вихід з товариства; ґ) акт приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі товариства; д) судове рішення, що набрало законної сили, про визначення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників товариства; е) судове рішення, що набрало законної сили, про стягнення з (повернення з володіння) відповідача частки (частини частки) у статутному капіталі товариства.

Отже, для здійснення державної реєстрації змін до відомостей про розміри часток у статутному капіталі чи складу учасників товариства з обмеженою відповідальністю саме акт приймання-передачі частки у статутному капіталі товариства є підтвердженням переходу частки від одного власника до іншого, і саме на підставі акту приймання-передачі частки до Єдиного державного реєстру вносяться відповідні зміни.

Таким чином, враховуючи те, що в розумінні Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" саме акт приймання-передачі частки є правочином, на підставі якого до ЄДР вносяться зміни, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що двосторонній акт приймання-передачі частки у даних правовідносинах свідчить про погоджену дію шляхом волевиявленням обох сторін на набуття певних цивільних прав та обов`язків.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" підставою для відмови у державній реєстрації є випадок, коли подані заявником документи суперечать вимогам Конституції та законів України.

Як вже зазначалось, згідно із ч. 3 ст. 238 ЦК України, представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

Таким чином, колегія суддів апеляційного господарського суду, враховуючи обставини справи, погоджується із висновком господарського суду про те, що заявником державному реєстратору для державної реєстрації змін було подано акт приймання-передачі від 10.08.2018, який суперечить вимогам ч. 3 ст. 238 ЦК України.

Зворотного позивачем не доведено.

Посилання позивача на постанову Верховного Суду від 26.01.2022 у справі № 911/2525/19 є безпідставними, оскільки у справі № 911/2525/19 досліджувався акт приймання-передачі майна від 22.06.2017, який не був спрямований на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а лише засвідчував факт приймання-передачі майна, тобто виконання волі уповноваженого органу та фіксував об`єкти нерухомості, які передавались, отже, правовідносини у справі № 911/2525/19 є відмінними від правовідносин у справі № 910/838/20.

Так, як вбачається із матеріалів справи, ТОВ "Тайгерфіш Лімітед" є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрі Енерджи" (50% статутного капіталу), яке в свою чергу було учасником ТОВ "Свободна Енергія" (99% статутного капіталу), частка якого була відчужена за спірними договором та актом на користь ТОВ "Фрі Енерджі Інвестмент" (позивача), отже, відчуження частки ТТОВ "Фрі Енерджи" у статутному капіталі ТОВ "Свободна Енергія" прямо та опосередковано впливає на корпоративні права ТОВ "Тайгерфіш Лімітед".

17.09.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрі Енерджи" та ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Свободна Енергія" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрі Енерджі Інвестмент" про:

- визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Свободна Енергія", прийнятих 10.08.2018 та оформлених протоколом загальних зборів учасників № 1/18;

- скасування реєстраційного запису №5011947 від 13.08.2018 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо відомостей про зміну складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Свободна Енергія" та внесення змін до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Свободна Енергія" (справа №910/12792/19).

Натомість, колегія суддів апеляційного господарського суду вказує на те, що як сторони у справі № 910/12792/19, так і предмет позову у справі № 910/12792/19 не є тотожними за суб`єктним складом та предметом оскарження до поданої Tigerfish Limited (Товариство з обмеженою відповідальністю "Тайгерфіш Лімітед") до Мінюсту скарги, тому посилання позивача на п. 4 ч. 8 ст. 34 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" є необгрунтованим.

Щодо твердження скаржника про пропуск строку на звернення до Міністерства юстиції України зі скаргою, колегія суддів зазначає наступне.

Як зазначає позивач, скарга до Мінюсту може бути подана протягом 60-ти днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю, натомість, скаржником було подано до Мінюсту скаргу через рік після прийняття оскаржуваних рішень державних реєстраторів.

Відповідно до ч. 3 ст. 34 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

Згідно із п. 5 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128 перед розглядом скарги по суті комісія вивчає скаргу для встановлення чи віднесено розгляд скарги відповідно до Законів до повноважень суб`єкта розгляду скарги (належний суб`єкт розгляду скарги); чи дотримано вимоги Законів щодо строків подання скарги, вимог щодо її оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги.

Відповідно до п. 8 ч. 8 ст. 43 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо закінчився встановлений законом строк подачі скарги.

Тобто, відмовляючи у задоволенні скарги з підстав пропуску строку її подання, Міністерство юстиції України та його територіальні органи мають обов`язково перевірити та встановити не лише дату оскаржуваної реєстраційної дії, а й день, коли скаржник дізнався чи міг дізнатися про порушення його прав такою дією.

У поданій до Мінюсту скарзі було зазначено, що засновником та кінцевим бенефіціаром Tigerfish Limited (Товариство з обмеженою відповідальністю "Тайгерфіш Лімітед"), яка є засновником та учасником Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрі Енерджи", є ОСОБА_2 , який дізнався про оспорювані у скарзі дії, прибувши до України 24.07.2019.

Так, за відсутності в матеріалах справи будь-яких доказів, які б спростовували обгрунтування Tigerfish Limited (Товариство з обмеженою відповідальністю "Тайгерфіш Лімітед") щодо не пропущення ним строку звернення зі скаргою, доводи позивача про те, що Мінюст повинен був відмовити у задоволенні скарги є необґрунтованими.

Також колегія суддів апеляційного господарського суду наголошує на тому, що позивачем не надано доказів того, що засновник та учасник ТОВ "Фрі Енерджи" Кабрера Олівер Майкл, дізнався про оспорювані у скарзі дії раніше, до прибуття в Україну 24.07.2019.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст. 76-79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання неправомірним, скасування наказу Міністерства юстиції України № 3639/5 від 26.11.2019 та зобов`язання вчинити дії, у зв`язку із чим, підстави для зміни чи скасування рішення Господарського суду міста Києва від 17.08.2022 у справі № 910/838/20 відсутні.

Враховуючи встановлені обставини справи, аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін, що були покладені в основу оскаржуваного судового рішення колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що наведене місцевим судом мотивування є достатнім для обґрунтування свого рішення за аргументами та доказами, які наявні у матеріалах справи. При цьому, рівень деталізації судом своїх доводів в будь-якому разі не призвів до неправильного вирішення справи, тому підстави для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 17.08.2022 у справі № 910/838/20, відсутні.

З приводу решти доводів скаржника, викладених в його скарзі, колегія суддів звертає увагу, що такі аргументи враховані апеляційним судом, при цьому оскаржуване рішення є вмотивованим, місцевим судом зазначено з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтуються його висновки, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Хаджинастасиу проти Греції", "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації").

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, скаржником не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення прийняте відповідно до вимог процесуального та матеріального права, підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрі Енерджі Інвестмент" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.08.2022 у справі № 910/838/20 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду міста Києва від 17.08.2022 у справі № 910/838/20 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на скаржника в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 240, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрі Енерджі Інвестмент" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.08.2022 у справі № 910/838/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 17.08.2022 у справі № 910/838/20 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Справу № 910/838/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням приписів п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Текст постанови складено та підписано 13.03.2023, у зв`язку із перебуванням суддів Суліма В.В. та Демидової А.М. у відпустках.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді В.В. Сулім

А.М. Демидова