ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2023 року м.Дніпро Справа № 904/3981/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)

суддів: Іванова О.Г., Березкіної О.В.

Розглянувши в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Камет-Сталь" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2022 та на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.12.2022 у справі № 904/3981/22 (суддя Мілєва І.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Текман", м. Київ

до Приватного акціонерного товариства "Камет-Сталь", Дніпропетровська область, м. Кам`янське

про стягнення 120 007,81 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Текман" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Камет-Сталь" про стягнення 120 007,81 грн, з яких: 94 380,26 грн основний борг, 9851,75 грн пеня, 15 775,80 грн інфляційні втрати.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № 20/1353 від 16.12.2020.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2022 у справі №904/3981/22 позов задоволено в повному обсязі. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Камет-Сталь" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Текман" 120 007,81 грн, з яких: 94 380,26 грн основний борг, 9851,75 грн пеня, 15 775,80 грн інфляційні втрати, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481,00 грн.

Приймаючи рішення місцевий господарський суд виходив з того, що на виконання умов, укладенного між сторонами 16.12.2020р. договору поставки № 20/1353, протоколу погодження розбіжностей до договору, Специфікації № 3 до договору, в якій сторони визначили товар, що підлягає поставці поставляється на умовах DDP - склад покупця, м. Каменське, згідно Інкотермс 2020; умови оплати: 100% факт поставки з відстрочкою платежу за терміном 30 к.д., позивач поставив відповідачу товар: навантажувач електричний НС СРD50-АС4 на загальну суму 1 777 078,56 грн, ціна вказана при курсі НБУ на 28.05.2021 1$ = 27,526 грн. на підтвердження чого надав підписану сторонами та скріплену їх печатками видаткову накладну №100744576 від 31.12.2021 та товарно-транспортну накладну № 100744576 від 31.12.2021. В свою чергу, 28.01.2022 покупець перерахував на рахунок постачальника оплату за товар у розмірі 1 777 078,56 грн за курсом долару США до гривні, який встановлений у специфікації - 27,526 грн. за 1 Долар США, на підтвердження чого надав банківську виписку по рахунку, видану ПАТ «Банк Восток» за 28.01.2022. Відповідно до даних, які опубліковані на офіційному сайті НБУ, курс долара США до гривні станом на 28.01.2022 становив - 28,9879 грн. за 1 Долар США. Таким чином, у зв`язку зі збільшенням курсу (НБУ) долару США до гривні на дату оплати товару, та відповідно до умов п. 3, 4 Специфікації № 3, курсова різниця, яку покупець має сплатити постачальнику, становить 94 380,26 грн (Sо = (1 480 898,80 / 27,526) х 28,9879 = 1 559 549,02. 1 559 549,02- 1 480 898,80 = 78 650,22 + 20% ПДВ).

Позивач виставив відповідачу рахунок № 100764141 від 28.09.2022 на суму 94 380,26 грн з ПДВ, який спрямував на адресу відповідача 29.09.2022р. разом з листом-вимогою № 28-09/22/1 від 28.09.2022. В якості доказу направлення на адресу відповідача вказаного листа-вимоги позивач надав до суду копії опису вкладення, накладної Укрпошти та фіскального чеку. Доказів сплати 94 380,26 грн відповідач не надав.

29.09.2022 позивач направив на адресу відповідача лист-вимогу № 28-09/22/1 від 28.09.2022 (а.с. 23), в якому вимагав сплатити заборгованість. Сам лист містить детальний опис здійсненого розрахунку, а в описі вкладення (наданого позивачем разом із накладною Укрпошти та фіскальним чеком в якості доказу направлення на адресу відповідача вказаного листа-вимоги (а.с. 24)) зазначено у графі «Найменування предметів": «Рахунок № 100764141 від 28.09.2022 р. (коригуючий із зазначенням курсу НБУ)».

Безпосередньо рахунок № 100764141 від 28.09.2022 (а.с.22) містить запис: «Курс (НБУ) долару США до гривні на 28.01.2022 -28,9879грн. за 1 Долар США".

Враховуючи положення ч.1 ст.9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до пункту 58 рішення Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, пункт 29).

У рішенні Суду у справі "Трофимчук проти України" від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини також зазначено, що вимога щодо обґрунтованості рішень не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Тому суд вважає за необхідне відзначити, що інші доводи та міркування учасників справи судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні даної справи не приймаються, оскільки на результат вирішення спору не впливають.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення основного боргу у розмірі 94 380,26 грн є правомірними та підлягають задоволенню.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 9851,75 грн станом на 30.07.2022.

Відповідно до п. 7.2. договору (в редакції протоколу погодження розбіжностей), у випадку порушення більше ніж на 5 (п`ять) календарних днів строку оплати товару, покупець сплачує пеню в розмірі 0,5% від суми заборгованості за кожен банківський день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період нарахування пені.

В той же час, відповідно до перерахунку, виконаного господарським судом, розмір пені є більшим, ніж заявлено позивачем. Разом з тим, суд позбавлений права збільшувати розмір позовних вимог. Пред`явлення вимог в меншому розмірі є правом позивача. Враховуючи викладене, суд розглядає вимоги про стягнення пені в заявленому позивачем розмірі.

Також позивач нарахував та просить стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з лютого 2022 року по липень 2022 року у розмірі 15 775,80 грн.

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку інфляційних втрат та встановлено, що він виконаний правильно.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що має місце прострочення виконання зобов`язання є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача 120 007,81 грн, з яких: 94 380,26 грн основний борг, 9851,75 грн пеня, 15 775,80 грн інфляційні втрати.

Додатковим рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.12.2022 у справі №904/3981/22 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Текман" про прийняття додаткового рішення - задоволено. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Камет-Сталь" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Текман" 8 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Приймаючи додаткове рішення місцевий господарський суд виходив з того, що в обґрунтування понесення витрат на оплату послуг адвоката позивачем подано: договір про надання правової допомоги № Т2402/20 від 24.02.2022, укладений між позивачем та адвокатом Мельничуком Б.В.; акт виконаних робіт від 06.12.2022 на суму 8000,00 грн; додаток № 2 до договору від 06.12.2022, ордер АЕ № 1156797 від 05.10.2022.

13.12.2022 відповідач подав клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. Зазначив, що заявлені до відшкодування такі послуги адвоката як: усне консультування ТОВ Текман щодо можливостей, механізмів і процедур судового захисту прав ТОВ Текман щодо позову Приватного акціонерного товариства Камет-Сталь та узгодження правової позиції. Вартість послуги - 1 000 грн. Відповідач вважає, що така послуга не підлягає відшкодуванню, оскільки Приватне акціонерне товариство Камет-Сталь не заявляло позову, через який права ТОВ Текман потребували захисту (...захисту прав ТОВ Текман щодо позову Приватного акціонерного товариства Камет Сталь...). Якщо припустити, що малися на увазі механізми і процедури, що передували стягненню основного боргу і в цій справі, то такі механізми були застосовані раніше, в межах іншої справи - 904/3386/22 (ухвала від 01.11.2022 в справі 904/3386/22 додана до позову в цій справі). А отже такі витрати не відповідають ознакам витрат, визначених ч. 2 ст. 126 ГПК України. Ознайомлення з документами наданими Клієнтом щодо можливостей позову до Приватного акціонерного товариства Камет-Сталь, механізмів і процедур досудового та судового захисту його прав. Вартість послуги - 1 000 грн. Є очевидним, що наведені послуги також надавалися/могли надаватися лише в межах іншої справи - 904/3386/22, за результатом розгляду якої Господарський суд Дніпропетровської області Ухвалою від 01.11.2022 скасувано судовий наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2022. А отже такі витрати не відповідають ознакам витрат, визначених ч. 2 ст. 126 ГПК України. Збір доказів та дії, щодо досудового вирішення спору та врегулювання спору мирним шляхом: складання та направлення боржнику Приватного акціонерного товариства Камет-Сталь листів та претензій з вимогою про сплату заборгованості за договором. Вартість послуг - 2 000 грн. Відповідач вважає, що такі послуги також не підлягають відшкодуванню, оскільки: позивачем не надано доказів здійснення цих послуг саме адвокатом; всі докази, що додані позивачем до позову в частині досудового врегулювання, були здійсненні позивачем до його звернення до Господарського суду Дніпропетровської області в межах іншої справи - 904/3386/22. А отже такі витрати також не відповідають ознакам витрат, визначених ч. 2 ст. 126 ГПК України. Підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості до Господарського суду міста Києва від ТОВ Текман до Приватного акціонерного товариства Камет-Сталь та направлення позовної заяви з додатками відповідачу та суду. Вартість послуги - 3 000 грн. Такі послуги не підлягають відшкодуванню в межах даної справи № 904/3981/22, оскільки справа розглядалася Господарським судом Дніпропетровської області. А тому відшкодування витрат за подання позову до іншого суду, в т.ч. і Господарського суду міста Києва також не відповідають ознакам витрат, визначених ч. 2 ст. 126 ГПК України. Підготовка відповіді на відзив Приватного акціонерного товариства Камет-Сталь у справі № 904/3981/22 про стягнення заборгованості та направлення його відповідачу та суду. Цивільним законодавством до істотних віднесена умова щодо предмету договору. Пункт 5 Додатку № 2 не містить предмету наданої послуги, зокрема щодо документу, який був підготовлений та направлений представником іншій стороні та суду. Отже така послуга також не підлягає відшкодуванню. Фактично, як вбачається із наданих доказів, умови щодо надання правничої допомоги, її предмет та ціна позивачем з адвокатом були погодженні вже після ухвалення рішення по справі, а саме 06.12.2022. А отже, не можна вважати, що до укладення додатку № 2 від 06.12.2022 до договору № Т2402/20 від 24.02.2020 адвокатська діяльність щодо даної справи в розумінні ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" здійснювалася на підставі договору про надання правової допомоги. З огляду на вищевикладене, відповідач просить суд відмовити позивачу у задоволенні заяви про стягнення з Приватного акціонерного товариства Камет-Сталь на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Текман витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000 грн.

Суд не погодився з твердженнями відповідача щодо пунків 1, 2 та 3 видів наданої правової допомоги та вважає, що наведені аргументи щодо усного консультування, ознайомлення з документами та збору доказів є перекручуванням формулювань, зазначених в акті виконаних робіт.

Вказівку у п.4 на подання позовної заяви до Господарського суду м.Києва суд вважає допущеною опискою, враховуючи наступне.

Місцезнаходження відповідача: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Соборна, буд. 18Б. Тобто позови до відповідача за загальним правилом мають пред`являтись саме до Господарського суду Дніпропетровської області.

Разом з тим ст. 29, 30 ГПК України передбачені випадки визначення підсудності за вибором позивача на виключна підсудність справ. Однак відповідач, подаючи заперечення, не надав доказів перебування у провадженні Господарського суду м.Києва справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Текман" до Приватного акціонерного товариства "Камет-Сталь".

По-друге, п.5 видів наданої правової допомоги містить посилання саме на справу №904/3981/22.

Щодо посилань відповідача на те, що не можна вважати, що до укладення додатку № 2 від 06.12.2022 до договору № Т2402/20 від 24.02.2020 адвокатська діяльність здійснювалася на підставі договору про надання правової допомоги.

Господарський суд звертає увагу, що до позовної заяви позивачем додано ордер АЕ №1156797 (а.с.44) на надання правової допомоги у Господарському суді Дніпропетровської області, виданий 05.10.2022 на підставі договору про надання правової допомоги № Т2402/20 від 24.02.2022.

З урахуванням наведеного заперечення відповідача спростовуються матеріалами справи та відхиляються господарським судом.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з вказаними рішеннями, Приватне акціонерне товариства "Камет-Сталь" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Скасувати додаткове рішення суду першої інстанції про стягнення 8000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційну скаргу обґрунтовано настуним:

- умовами п. 3 Специфікації № 3 сторони погодили, що у разі проведення перерахунку ціни на дату оплати без толеранса, Постачальник зобов`язаний надати: коригуючий рахунок з обов`язковою вказівкою курсу НБУ, корегувальну видаткову накладну, розрахунок коригування до податкової накладної.

Наведена умова Договору, погоджена сторонами в Специфікації № 3 позивачем не була виконана, а отже, ним відповідно до вимог ст. 74 ГПК не доведено існування відповідних умов для оплати.

- матеріали справи не містять доказів внесення змін до договору щодо ціни ні за погодженням сторін, ні за рішенням суду. А отже, були відсутні умови і для перерахунку ціни товару та, відповідно, її оплати відповідачам.

- посилання в оскаржуваному рішенні судом першої інстанції на лист-вимогу позивача № 28?09/22/1 від 28.09.2022 (а.с. 23) є безпідставним, оскільки такий лист не містить ознак первинного документу і в цілях оподаткування та фінансової звітності не може бути використаний відповідачем у бухгалтерському обліку.

- на момент звернення до суду права та інтереси позивача не були порушені, оскільки ним не було вчинено дій, до вчинення яких відповідач не міг виконати свій обов`язок, висновки, викладених у рішенні суду першої інстанції, не відповідають встановленим обставинам справи. А отже, судом першої інстанції позовні вимоги щодо стягнення суми основної боргу в розмірі 94 380,26 грн. були задоволені безпідставно.

- Позивачем підстави позову та факт порушення його суб`єктивного права не доведені.

- підстави до притягнення відповідача до відповідальності шляхом стягнення неустойки - відсутні.

- як вбачається із наданих доказів, умови щодо надання правничої допомоги, її предмет та ціна позивачем з адвокатом були погодженні вже після ухвалення рішення по справі, а саме 06.12.2022 року. А отже, не можна вважати, що до укладення Додатку № 2 від 06.12.2022 до договору № Т2402/20 від 24.02.2020 року адвокатська діяльність щодо даної справи в розумінні ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" здійснювалася на підставі договору про надання правової допомоги.

- суд першої інстанції безпідставно задовольнив заяву позивача про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Камет-Сталь» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Текман» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000 гривень

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Текман" вказує, що:

- Оскільки на момент звернення до суду права і інтереси Позивача були порушені Відповідачем, а саме невиконанням взятих на себе зобов`язань по Договору, висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, у Відповідача виникла заборгованість у зв`язку із умовами Договору, яка становить 94 380,26 грн., яку Відповідач усіляко намагається не визнавати і не сплачувати, тому судом першої інстанції цілком законно і правомірно винесено рішення на користь Позивача.

- підстави до притягнення Відповідача до відповідальності наявні та належним чином доведені Позивачем, підтверджені і встановлені судом першої інстанції.

- підстави щодо нарахування інфляційних втрат по відношенню до Відповідача наявні та належним чином доведені Позивачем, підтверджені і встановлені судом першої інстанції.

- стороною Позивача надано в повній мірі належні і відповідні докази щодо витрат на правову допомогу, та з врахуванням того, що доводи Відповідача е надуманими та перекрученими, вважаємо повністю законним і виправданим Додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.12.2022 року.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.2022 для розгляду апеляційної скарги визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя Дармін М.О., судді: Іванов О.Г., Березкіна О.В.

Ухвалою суду від 22.12.2022 витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи №904/3981/22. Розгляд питання про залишення апеляційної скарги без руху, про повернення апеляційної скарги, відмову у відкритті апеляційного провадження або про відкриття апеляційного провадження відкладено до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції.

26.12.2022 до Центрального апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 904/3981/22.

Ухвалою суду від 28.12.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Камет-Сталь" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2022 та на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.12.2022 у справі № 904/3981/22. Розгляд апеляційної скарги ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження. Зупинено дію оскаржуваного рішення.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

16.12.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Текман" (постачальник) та Приватним акціонерним товариством "Дніпровський коксохімічний завод" (яке в подальшому перейменоване на Приватне акціонерне товариство «Камет-Сталь») (покупець) було укладено договір поставки № 20/1353 (далі - договір).

Сторони підписали протокол погодження розбіжностей до договору, в якому сторони погодили наступні редакції пунктів договору:

- « 6.3. Постачальник зобов`язаний надати покупцю до початку приймання товару оригінали наступних документів: рахунок на оплату товару; транспортні та супровідні документи; пакувальні документи - при необхідності; видаткову накладну; експлуатаційні документи (паспорт, технічний опис, інструкції на монтаж і експлуатацію) - при необхідності; декларація/сертифікат про відповідність чинним технічним регламентам України (від виробника, імпортера або розповсюджувача); наносити на товар національний знак відповідності в законодавчо регульованій сфері; покупець має право вимагати, а постачальник зобов`язаний надати будь-які інші документи, передбачені чинним законодавством України»;

- « 7.2. У випадку порушення більше ніж на 5 (п`ять) календарних днів строку оплати товару, покупець сплачує пеню в розмірі 0,5% від суми заборгованості за кожен банківський день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період нарахування пені».

05.10.2021 сторони підписали Специфікацію № 3 до договору (а.с. 17), в якій визначили товар, що підлягає поставці: навантажувач електричний НС СРD50-АС4, загальною вартістю - 1 777 078,56 грн з ПДВ. Товар поставляється на умовах DDP склад покупця, м. Каменське, згідно Інкотермс 2020 (п. 2 специфікації № 3). Умови оплати: 100% факт поставки з відстрочкою платежу за терміном 30 к.д. Ціна вказана при курсі НБУ на 28.05.2021 1$ = 27,526 грн. Сторони встановили данні ресурсу НБУ, як джерело інформації про курс (НБУ) дол. США до гривні. У разі збільшення або зменшення курсу (НБУ) долл. США по відношенню до гривні, ціна на товар буде перераховуватися відповідно до актуального курсу (НБУ) на дату оплати товару. У разі проведення перерахунку ціни на дату оплати без толеранса, постачальник зобов`язаний надати: коригуючий рахунок з обов`язковою вказівкою курсу НБУ, корегувальну видаткову накладну, розрахунок коригування до податкової накладної. Ціна підлягає перерахуванню на дату оплати товару за формулою:

Sо = (Sn/К1)хК2, де:

Sо - ціна за одиницю товару, в грн без ПДВ на дату оплати товару покупцю.

Sn - ціна товару в гривні станом на 28.05.2021 (27,526 грн. за 1$), вказана у таблиці «Ціна, без ПДВ, грн.»

К1 - курс дол. США (НБУ) до гривні станом на 28.05.2021 р. (27,526 грн. за 1$)

К2 - курс дол. США (НБУ) до гривні на дату оплати товару (п. 3, 4 специфікації № 3).

Позивач зазначає, що на виконання умов договору та специфікації № 3 поставив відповідачу товар: навантажувач електричний НС СРD50-АС4 на загальну суму 1 777 078,56 грн, на підтвердження чого надав підписану сторонами та скріплену їх печатками видаткову накладну №100744576 від 31.12.2021 (а.с. 18) та товарно-транспортну накладну № 100744576 від 31.12.2021 (а.с.19).

Відповідно до специфікації № 3 до договору умови оплати: 100% факт поставки з відстрочкою платежу за терміном 30 к.д.

28.01.2022 покупець перерахував на рахунок постачальника оплату за товар у розмірі 1 777 078,56 грн за курсом долару США до гривні, який встановлений у специфікації - 27,526 грн. за 1 Долар США, на підтвердження чого надав банківську виписку по рахунку, видану ПАТ «Банк Восток» за 28.01.2022 (а.с. 20).

Як вказано вище, відповідно до п. 3, 4 Специфікації № 3 ціна вказана при курсі НБУ на 28.05.2021 1$ = 27,526 грн. Сторони встановили данні ресурсу НБУ, як джерело інформації про курс (НБУ) дол. США до гривні. У разі збільшення або зменшення курсу (НБУ) долл. США по відношенню до гривні, ціна на товар буде перераховуватися відповідно до актуального курсу (НБУ) на дату оплати товару. У разі проведення перерахунку ціни на дату оплати без толеранса, постачальник зобов`язаний надати: коригуючий рахунок з обов`язковою вказівкою курсу НБУ, корегувальну видаткову накладну, розрахунок коригування до податкової накладної. Ціна підлягає перерахуванню на дату оплати товару за формулою:

Sо = (Sn/К1)хК2, де:

Sо - ціна за одиницю товару, в грн без ПДВ на дату оплати товару покупцю.

Sn - ціна товару в гривні станом на 28.05.2021 (27,526 грн. за 1$), вказана у таблиці «Ціна, без ПДВ, грн.»

К1 - курс дол. США (НБУ) до гривні станом на 28.05.2021 р. (27,526 грн. за 1$)

К2 - курс дол. США (НБУ) до гривні на дату оплати товару (п. 3, 4 специфікації № 3).

Відповідно до даних, які опубліковані на офіційному сайті НБУ, курс долара США до гривні станом на 28.01.2022 становив - 28,9879 грн. за 1 Долар США.

Таким чином, у зв`язку зі збільшенням курсу (НБУ) долару США до гривні на дату оплати товару, та відповідно до умов п. 3, 4 Специфікації № 3, курсова різниця, яку покупець має сплатити постачальнику, становить 94 380,26 грн (Sо = (1 480 898,80 / 27,526) х 28,9879 = 1 559 549,02. 1 559 549,02- 1 480 898,80 = 78 650,22 + 20% ПДВ).

Позивач виставив відповідачу рахунок № 100764141 від 28.09.2022 на суму 94 380,26 грн з ПДВ (а.с.22).

Позивач стверджує, що неодноразово звертався до відповідача з проханням сплатити курсову різницю за товар, як в усній формі, так і в повідомленнях на електронну адресу, яка визначена у п. 10.3. договору як адреса для офіційного листування сторін, на підтвердження чого надав скріншоти екрану комп`ютера із відображенням електронної поштової скриньки позивача.

Окрім того, як зазначає позивач, 29.09.2022 він направив на адресу відповідача лист-вимогу № 28-09/22/1 від 28.09.2022 (а.с. 23), в якому вимагав сплатити заборгованість. До вказаного листа позивачем додано рахунок № 100764141 від 28.09.2022.

В якості доказу направлення на адресу відповідача вказаного листа-вимоги позивач надав до суду копії опису вкладення, накладної Укрпошти та фіскального чеку (а.с. 24).

Однак, як зазначає позивач, відповідач не здійснив оплату курсової різниці у розмірі 94 380,26 грн, чим порушив умови договору та специфікації № 3.

Як вказано вище, відповідно до п. 3 Специфікації № 3 сторони встановили данні ресурсу НБУ, як джерело інформації про курс (НБУ) дол. США до гривні. У разі збільшення або зменшення курсу (НБУ) долл. США по відношенню до гривні, ціна на товар буде перераховуватися відповідно до актуального курсу (НБУ) на дату оплати товару. У разі проведення перерахунку ціни на дату оплати без толеранса, постачальник зобов`язаний надати: коригуючий рахунок з обов`язковою вказівкою курсу НБУ, корегувальну видаткову накладну, розрахунок коригування до податкової накладної.

Позивач стверджує, що на виконання вимог цього пункту специфікації постачальник неодноразово надавав покупцю коригуючий рахунок для оплати курсової різниці. Рахунки на оплату разом з проханням здійснити оплату неодноразово надсилалися уповноваженою особою позивача на електронну адресу відповідача, яка визначена у договорі як адреса для офіційного листування сторін, що скріншотами екрану комп`ютера, однак відповідач заборгованість не сплатив, що і стало причиною звернення до суду.

В обґрунтування понесення витрат на оплату послуг адвоката позивачем подано: договір про надання правової допомоги № Т2402/20 від 24.02.2022, укладений між позивачем та адвокатом Мельничуком Б.В.; акт виконаних робіт від 06.12.2022 на суму 8000,00 грн; додаток № 2 до договору від 06.12.2022, ордер АЕ № 1156797 від 05.10.2022.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу україни, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню в силу наступного:

З урахуванням доводів і вимог апеляційної скарги, в порядку частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегією суддів не перевіряється правильність висновків суду першої інстанції в частині встановлення обставин укладання між сторонами 16.12.2020р. договору поставки № 20/1353, протоколу погодження розбіжностей до договору, Специфікації № 3 до договору, поставки позивачем згідно видаткової накладної №100744576 від 31.12.2021р. та товарно-транспортної накладної № 100744576 від 31.12.2021р. відповідачу товару - навантажувача електричного НС СРD50-АС4 на загальну суму 1 777 078,56 грн, при курсі НБУ на 28.05.2021 1$ = 27,526 грн, перерахування 28.01.2022 покупцем на рахунок постачальника згідно банківської виписки по рахунку, виданої ПАТ «Банк Восток» за 28.01.2022. 1 777 078,56 грн.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України)

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст. 265 Господарського кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 189 Господарського кодексу України:

1. Ціна в цьому Кодексі є вираженим у грошовій формі еквівалентом одиниці товару (продукції, робіт, послуг, матеріально-технічних ресурсів, майнових та немайнових прав), що підлягає продажу (реалізації), який повинен застосовуватися як тариф, розмір плати, ставки або збору, крім ставок і зборів, що використовуються в системі оподаткування.

2. Ціна є істотною умовою господарського договору. Ціна зазначається в договорі у гривнях. Ціни у зовнішньоекономічних договорах (контрактах) можуть визначатися в іноземній валюті за згодою сторін.

3. Суб`єкти господарювання використовують у своїй діяльності вільні та державні регульовані ціни.

Відповідно до частини 1 статті 691 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до змісту Специфікації № 3 від 05.10.2021 сторони погодили, що поставці підлягає товар: навантажувач електричний НС СРD50-АС4, загальною вартістю - 1 777 078, 56 грн з ПДВ. Товар поставляється на умовах DDP - склад покупця, м. Каменське, згідно Інкотермс 2020 (п. 2 специфікації № 3). Умови оплати : 100% факт поставки з відстрочкою платежу за терміном 30 к.д. Ціна вказана при курсі НБУ на 28.05.2021 1$ = 27,526 грн. Сторони встановили данні ресурсу НБУ, як джерело інформації про курс (НБУ) дол. США до гривні. У разі збільшення або зменшення курсу (НБУ) долл. США по відношенню до гривні, ціна на товар буде перераховуватися відповідно до актуального курсу (НБУ) на дату оплати товару. У разі проведення перерахунку ціни на дату оплати без толеранса, постачальник зобов`язаний надати: коригуючий рахунок з обов`язковою вказівкою курсу НБУ, корегувальну видаткову накладну, розрахунок коригування до податкової накладної. Ціна підлягає перерахуванню на дату оплати товару за формулою:

Sо = (Sn/К1)хК2, де:

Sо - ціна за одиницю товару, в грн без ПДВ на дату оплати товару покупцю.

Sn - ціна товару в гривні станом на 28.05.2021 (27,526 грн. за 1$), вказана у таблиці «Ціна, без ПДВ, грн.

К1 - курс дол. США (НБУ) до гривні станом на 28.05.2021 р. (27,526 грн. за 1$)

К2 - курс дол. США (НБУ) до гривні на дату оплати товару (п. 3, 4 специфікації № 3).

Відповідно до видаткової накладної № 100744576 від 31.12.2021р. навантажувач електричний НС СРD50-АС4, вартістю - 1 777 078,56 грн з ПДВ було отримано представником відповідача Ляшко Л.В. за довіреністю (а.с. 18).

Вартість навантажувача електричного НС СРD50-АС4 1 777 078,56 грн з ПДВ, підтверджена товарно-транспортною накладною № 100744576 від 31.12.2021р. (а.с. 19).

Відповідно до умов п. 5.2. Договору, оплата за поставлений Товар буде проводитися протягом терміну, зазначеного в Специфікації, які обчислюється з дати поставки Товару та надання документів, зазначених в п. 6.3 цього Договору.

Відповідно до п.6.3 Договору, постачальник в тому числі зобов`язаний до початку приймання Товару оригінали наступних документів

- рахунок на оплату Товару;

- транспортні та супровідні документи;

- видаткову накладну:

Згідно банківської виписки по рахунку ТОВ «ТЕКМАН» , виданої ПАТ «Банк Восток» за 28.01.2022. відповідач перерахував позивачу 1 777 078,56 грн. з призначенням платежу (мовою оригіналу) «Оплата за погрузчик электр. по дог. № 20/1353 от 16.12.2020 и сч. № 100744574 от 31.12.2021р. в т.ч. НДС 296179,76 грн (а.с. 20).

Відповідно до даних, які опубліковані на офіційному сайті НБУ, курс долара США до гривні станом на 28.01.2022 становив - 28,9879 грн. за 1 Долар США.

Відповідач не спростував правильність висновків суду першої інстанції в частині розрахунку вартості товару 1 559 549,02грн. (Sо = (1 480 898,80 / 27,526) х 28,9879) з урахуванням курсу долара США до гривні станом на 28.01.2022р. (28,9879 грн. за 1 Долар США), в зв`язку із чим висновок суду першої інстанції в частині того, що у зв`язку зі збільшенням курсу (НБУ) долару США до гривні на дату оплати товару, та відповідно до умов п. 3, 4 Специфікації № 3, курсова різниця, яку покупець мав сплатити постачальнику, становить 94 380,26 грн визнається колегією суддів таким, що відповідає фактичним обставинам справи.

З урахуванням вищевикладенного, колегія суддів констатує, що сума, яку відповідач оплатив позивачу в якості вартості товару є нижчою ніж обумовлено умовами договору.

Відповідачем не оспорюється факт отримання ним листа-вимоги № 28-09/22/1 від 28.09.2022 (а.с. 23), в якому позивач вимагав сплатити заборгованість. Лист містить детальний опис здійсненого розрахунку, а в описі вкладення (наданого позивачем разом із накладною Укрпошти та фіскальним чеком в якості доказу направлення на адресу відповідача вказаного листа-вимоги (а.с. 24)) зазначено у графі «Найменування предметів": «Рахунок № 100764141 від 28.09.2022 р. (коригуючий із зазначенням курсу НБУ)».

Вперше про свої вимоги щодо сплати різниці, позивач зазначає в електронному листуванні від 21.04.2022р. (а.с. 29) та в подальших листах від 29.06.2022р. (а.с. 30), від 27.07.2022р. (а.с. 25). При цьому в зазначеному листуванні наявне посилання накопію рахунок до Договору № 20-1353 Специфікація № 3 xlsx 13 КВ та відсутні докази на підтвердження факту спрямування на адресу відповідача корегувальної видаткової накладної

Відповідно до умов п.10.3. Договору, вся офіційна документація, пересилання документів, повідомлень, заяв і претензій, пов`язаних з виконанням цього Договору або які виходять з нього, повинні направлятися Сторонами безпосередньо на адреси місцезнаходження один одного, зазначені в цьому Договорі.

Крім того, Сторони узгодили, що офіційні листи (претензії, повідомлення, вимоги, заяви) пов`язані з виконанням цього Договору або випливають з нього, можуть бути спрямовані Сторонами шляхом направлення сканованою копії такого офіційного листа, за підписом уповноваженої особи Сторони Договору, в електронному повідомленні на наступні

Електронні адреса (а) Постачальника: ІНФОРМАЦІЯ_1

Електронніадреса(а) Покупця:ІНФОРМАЦІЯ_2

Документи, спрямовані на електронні адреси Сторін, зазначені в цьому пункті Договору, мають повну юридичну силу до дати обміну оригіналами, породжують права і обов`язки для Сторін, можуть бути подані до судових інстанцій в якості належних доказів і не можуть відхилятися Стороною Договору в односторонньому порядку, від імені якої було відправлено. Посилання на номер і дату укладеного між Сторонами Договору є обов`язковим за текстом вищевказаних офіційних листів.

Як вбачається зі змісту роздруківки електронного листа від 21.04.2022р. з електронної адреси ІНФОРМАЦІЯ_1 на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 було спрямовано копію рахунку до Договору № 20-1353 Специфікація № 3 xlsx 13 КВ (а.с. 29).

Верховний Суд неодноразово зазначав, що листування шляхом надіслання електронних листів уже давно стало частиною ділових звичаїв в Україні, а здійснення електронної переписки як усталеного звичаю ділового обороту в Україні, що не вимагає договірного врегулювання, визнається цивільним звичаєм за статтею 7 ЦК України (постанови ВС від 27.11.2018 у справі №914/2505/17, від 13.10.2021 у справі №923/1379/20, на яку посилався скаржник, ухвала Верховного Суду від 25.05.2022 у справі №914/1003/21).

У постанові від 29.01.2021 у справі №922/51/20 Верховний Суд вказав, що подання електронного доказу в паперовій копії саме по собі не робить такий доказ недопустимим. Суд може не взяти до уваги копію (паперову копію) електронного доказу, лише у випадку якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу. Аналогічний висновок зроблений у постанові від 23.09.2021 у справі №910/17662/19.

Тобто поняття електронного документа та електронного доказу не є тотожними, оскільки поняття електронного доказу є значно ширшим, та, окрім власне електронних документів, оформлених відповідно до статей 5, 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», включає в себе будь-яку інформацію в цифровій формі, що має значення для розгляду справи, в тому числі повідомлення, відправлені електронною поштою або іншими засобами електронного зв`язку.

У Керівництві «Електронні докази в цивільному та адміністративному процесі», ухваленому Комітетом міністрів Ради Європи 30.01.2019, зазначено, що електронні (цифрові) докази можуть бути у формі тексту, відео, фотографій чи аудіозаписів. Дані можуть бути отримані за допомогою різних способів та з різних джерел, наприклад мобільних телефонів, веб-сторінок, бортових комп`ютерів або GPS-реєстраторів (у тому числі відомості, що перебувають поза контролем сторони). Електронні повідомлення (електронна пошта) є типовим прикладом електронних доказів, оскільки вони походять з електронного пристрою (комп`ютера або пристрою, схожого на комп`ютер) і містять відповідні метадані.

Важливим є дотримання принципу недискримінації при дослідженні електронних доказів, що означає, що суди не повинні відмовляти в прийнятті електронних доказів і не повинні заперечувати їх юридичну силу лише тому, що вони зібрані та / або подані в електронній формі. Суди не повинні заперечувати юридичну силу електронних доказів лише через відсутність вдосконаленого, кваліфікованого або подібного захищеного електронного підпису. Сторонам має бути дозволено подавати електронні докази в оригінальному електронному форматі без необхідності надання роздруківок (пункти 6, 7, 9 Керівництва).

Невикористання електронного підпису особами, які створили електронний доказ (лист, повідомлення, файл, аудіозапис, інші дані), не є підставою для визнання такого доказу недопустимим, якщо інше не встановлено законом.

У сучасній діловій практиці більшість електронних даних не мають розширених або кваліфікованих електронних підписів і не захищені іншим способом. Незважаючи на це, суди мають розглядати їх як електронні докази (тоді як доказова сила доказів може змінюватися залежно від конкретного випадку), враховуючи, наприклад, різноманітні довірчі послуги, пов`язані з електронним керуванням документами та ідентифікацією підписантів, які доступні по всьому світу. В офіційних поясненнях до Керівництва заначено, що одним із прикладів є біометричний підпис, метод отримання електронної версії власноручного підпису, коли особа пише свій підпис на електронному пристрої за допомогою спеціальної ручки та блокнота. Залежно від чинного законодавства суд може визнати такий біометричний підпис рівноцінним власноручному підпису на папері.

Електронні докази повинні оцінюватися так само, як і інші види доказів, зокрема, щодо їх прийнятності, автентичності, точності та цілісності. Обробка електронних доказів не повинна бути невигідною для сторін або надавати несправедливу вигоду одній із них (преамбула «базові принципи» Керівництва).

У межах, прийнятних відповідно до національного законодавства та на розсуд суду електронні дані повинні прийматися як автентичний доказ, допоки інша сторона не наведе відповідні обґрунтовані доводи на спростування цього. Достовірність електронних доказів презюмується до тих пір, поки немає розумних сумнівів у протилежному (пункти 21, 22 Керівництва).

Кожен електронний доказ (оригінал) зазвичай містить таку приховану інформацію як метадані. Метадані - це відомості про інші дані, і іноді їх називають «цифровим відбитком» електронних доказів. Він може включати важливі доказові дані, такі як дата й час створення чи модифікації файлу чи документа, або автор, а також дата й час, коли дані були надіслані. Безпосередній доступ до метаданих зазвичай недоступний.

Верховний Суд також звертає увагу на презумпцію цілісності (достовірності) електронних доказів, що означає, що доказ вважається цілісним (достовірним), поки інша сторона цього не спростує.

Відповідна правова позиція викладена в постанові КГС ВС від 03.08.2022 у справі № 910/5408/21.

Відповідно до частини 1 статті 666 Цивільного кодексу України, якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту дотримання відповідачем умов частини 1 статті 666 Цивільного кодексу України щодо вимог по переданню йому корегувальної видаткової накладної.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, шо підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перегинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облікта фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису (пункт 187.1 статті 187 ПКУ).

Пунктом 201.1 статті 201 ПКУ встановлено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) у встановлений ПКУ термін.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (пункт 201.7 статті 201 ПКУ).

Згідно з пунктом 192.1 статті 192 ПКУ. якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в ЄРПН.

Згідно з пунктом 21 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 N 1307, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.01.2016 за N 137/28267 (далі - Порядок N 1307). у разі здійснення коригування сум податкових зобов`язань, а також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, відповідно до статті 192 ПКУ постачальник (продавець) товарів/послуг складає розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної за формою згідно з додатком 2 до податкової накладної. Порядок складання розрахунку коригування та його реєстрації в ЄРПН аналогічний порядку, передбаченому для податкових накладних, крім випадків, передбачених Порядком N 1307.

Доводи апеляційої скарги «… Умовами п. 3 Специфікації № 3 сторони погодили, що у разі проведення перерахунку ціни на дату оплати без толеранса, Постачальник зобов`язаний надати: коригуючий рахунок з обов`язковою вказівкою курсу НБУ, корегувальну видаткову накладну, розрахунок коригування до податкової накладної.

Наведена умова Договору, погоджена сторонами в Специфікації № 3 позивачем не була виконана, а отже, ним відповідно до вимог ст. 74 ГПК не доведено існування відповідних умов для оплати.

Так, Відповідно до погодженої умови п. 4.2. спірного договору ціна на Товар може бути змінена тільки за взаємної згоди сторін шляхом внесення змін в цей договір або специфікацію.

Тобто, з наведених обставин вбачається, що саме підписанням Корегувальної видаткової накладної сторони повинні погодити нову ціну за кожною з наведених у специфікації позицій товару, та створити умови щодо внесення змін в порядок оподаткування позитивних курсових різниць.

Невиконання даної умови відповідачем, зокрема через непідписання Корегувальної видаткової накладної чи з інших підстав, в тому числі і через ненадання такої корегувальної видаткової накладної позивачем, не є підставою для автоматичної зміни такої істотної умови договору як «ціна договору». Підписання наведеного двостороннього документу двома сторонами фактично передбачає укладання письмового правочину на зміну ціни договору…» відхиляють колегією суддів з огляду на відсутність доказів дотримання відповідачем вимог частини 2 статті 666 Цивільного кодексу України.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів доходить висновку, що строк виконання зобов`язанні з оплати повної вартості товару (курсової різниці 94 380,26 грн), яку покупець мав сплатити постачальнику настав в день отримання відповідачем електронного листа 21.04.2022р.

Доводи апеляційної скарги в частині того,що : « … Оскільки на момент звернення до суду права та інтереси позивача не були порушені, оскільки ним не було вчинено дій, до вчинення яких відповідач не міг виконати свій обов`язок, висновки, викладених у рішенні суду першої інстанції, не відповідають встановленим обставинам справи. А отже, судом першої інстанції позовні вимоги щодо стягнення суми основної боргу в розмірі 94 380,26 грн. були задоволені безпідставно…» відхиляються як такі, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до умову п. 7.2.У випадку порушення більше ніж на 30 (тридцять) календарних, днів строку оплати Товару, Покупець сплачує пеню в розмірі 0,04% від суми заборгованості за кожен банківський день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період нарахування пені.

Позивач нарахував до стягення пеню у розмірі 9851,75 грн станом на 30.07.2022 із розрахунку : 31.01.2022 - 02.06.2022 : 10,00 (облікова ставка НБУ) 94 380,26 (Сума боргу) х (2 х 10,00 : 365) х 88 днів (прострочення): 100 88 = 4 550,94 грн.

03.06.2022 - 30.07.2022 : 25,00 (облікова ставка НБУ) 94 380,26 (Сума боргу) х (2 х 25,00 : 365) х 41 днів (прострочення): 100 41 = 5 300,81 грн.

Позивачем не надано доказів звернення із коригувальним розрахунком до відповідача в період з 28.01.2022р. по 21.04.2022р..

Відповідно до частини 1 статті 253 Цивільного кодексу України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно, розрахунок пені, яку позивач просить стягнути на підставі п.7.2 Договору підлягає коригуванню:

22.04.2022 - 02.06.2022 : 10,00 (облікова ставка НБУ) 94 380,26 (Сума боргу) х (2 х 10,00 : 365) х 30 днів (прострочення): 100 30 = 1 551,46 грн.

03.06.2022 - 30.07.2022 : 25,00 (облікова ставка НБУ) 94 380,26 (Сума боргу) х (2 х 25,00 : 365) х 41 днів (прострочення): 100 41 = 5 300,81 грн.

Інфляційні нарахування підлягають частковому задоволенню у відповідності до вищевстановленної дати початку виконання зобов`язання:

Період прострочення: 22.04.2022 - 30.07.2022.

Сума заборгованості] = 94380.26 грн.

Індекси інфляції за кожен місяць періоду прострочення]: трав. 2022 = 102.7, черв. 2022 = 103.1, лип. 2022 = 100.7;

Сукупний індекс інфляції] = 102.7:100 (трав. 2022) * 103.1:100 (черв. 2022) * 100.7:100 (лип. 2022) = 1.06624886.

Інфляційне нарахування] = 94380.26 * 1.06624886 -94380.26 = 6252.58 грн.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення;

Відповідно до пунтків 1, 3 частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України, нез`ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи є підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення про відмову в задоволені позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене рішення місцевого господарського суду в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення 9851,75 грн - пені та 15 775,80 грн - інфляційних втрат підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення відповідно до висновків, викладених в мотивувальній частині данної постанови.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частини 1, пунтку 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі, належать витрати на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування понесення витрат на оплату послуг адвоката позивачем подано: договір про надання правової допомоги № Т2402/20 від 24.02.2022, укладений між позивачем та адвокатом Мельничуком Б.В.; акт виконаних робіт від 06.12.2022 на суму 8000,00 грн; додаток № 2 до договору від 06.12.2022, ордер АЕ № 1156797 від 05.10.2022.

Відповідно Акту виконаних робіт за Договором про надання правової допомоги № 12402 від 24.02.2020р. надано наступні послуги :

1. Усне консультуванняТОВ «Текман» щодо можливостей, механізмів Іі процедур судового захисту прав ТОВ «Текман» щодо позову Приватного акціонерного товариства «КаметСталь» та узгодження правової позиції тривалістю 1 година вартістю 1000,00 грн.

2.Ознайомлення з документами наданими Клієнтом щодо можливостей позову Приватного акціонерного товариства « Камет-Сталь» механізмів і процедур досудового та судового захисту його прав тривалістю 1 година вартістю 1000,00 грн.

3. Збір доказів та дії щодо досудового вирішення спору та врегулювання спору мирним шляхом: складання та направлення боржнику Приватного акціонерного товариота "КаметСталь» листів та претензій з вимогою про сплату заборгованості за Договором. тривалістю 2 години вартістю 2000,00 грн.

4. Підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості до Господарського суду міста Києва від ТОВ «Текман» до Приватного акціонерного товариства «Камет-Сталь» та направлення позовної заяву з додатками Відповідачу та суду, тривалістю 3 години вартістю 3000,00 грн.

5. Підготовка відповіді на відзив Приватного акціонерного товариства «Камет Сталь» у справі Нй 904/3981/22 про стягнення заборгованості. та направлення його відповідачу та суду, тривалістю 1 година вартістю 1000,00 грн.

У постановах від 25.10.2022 у справі № 910/19650/20 та від 06.10.2022 у справі № 916/840/21, Верховний Суд вказав, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на професійну правничу допомогу адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому у судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Колегія суддів констатує, що послуги « 1. Усне консультуванняТОВ «Текман» щодо можливостей, механізмів Іі процедур судового захисту прав ТОВ «Текман» щодо позову Приватного акціонерного товариства «КаметСталь» та узгодження правової позиції тривалістю 1 година вартістю 1000,00 грн.

2.Ознайомлення з документами наданими Клієнтом щодо можливостей позову Приватного акціонерного товариства « Камет-Сталь» механізмів і процедур досудового та судового захисту його прав тривалістю 1 година вартістю 1000,00 грн.» не є обов`язковою вимогою в розумінні ГПК України, а тому вимоги про стягнення 2 000,00 грн. за ці послуги не підлягають задоволенню.

Відповідно, додаткове рішення господарського суду Господарського суду Дніпропетровської області від 15.12.2022р. у справі № 904/3981/22, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Текман" про прийняття додаткового рішення задоволено, стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Камет-Сталь" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Текман" 8000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, підлягає зміні, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Текман" про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Камет-Сталь" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Текман" 6000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, Решта витрат на професійну правничу допомогу - 2000,00 грн покладається на позивача.

Розподіл судових витрат:

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги у сумі 3 334,02 (а.с.120) покладаються на Приватне акціонерне товариства "Камет-Сталь"

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Камет-Сталь" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2022 та на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.12.2022 у справі № 904/3981/22 - задовольнити часково.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2022 у справі № 904/3981/22 в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення 9851,75 грн - пені та 15 775,80 грн - інфляційних втрат - змінити.

Ухвалити в цій частині нове рішення:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Камет-Сталь" (51925, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Соборна, буд. 18Б, ідентифікаційний код 05393085) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Текман" (02140, м. Київ, проспект Миколи Бажана, 30, ідентифікаційний код 43374186) 120 007,81 грн, з яких: 94 380,26 грн - основний борг, 6 852,27 грн - пеня, 6 252,58 грн. - інфляційні втрати, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 222,68 грн.

В задоволені решти позовних вимог відмовити, про що видати наказ.

Додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.12.2022 у справі № 904/3981/22 - змінити, виклавши резолютивну частину в наступній редакції:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Текман" про прийняття додаткового рішення - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Камет-Сталь" (51925, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Соборна, буд. 18Б, ідентифікаційний код 05393085) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Текман" (02140, м. Київ, проспект Миколи Бажана, 30, ідентифікаційний код 43374186) 6 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, про що видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Текман" (02140, м. Київ, проспект Миколи Бажана, 30, ідентифікаційний код 43374186) на користь Приватного акціонерного товариства "Камет-Сталь" (51925, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Соборна, буд. 18Б, ідентифікаційний код 05393085) 387,48 грн. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити Господарському суду Дніпропетровської області видачу наказів.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.287 ГПК України

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя О.В. Березкіна

Суддя О.Г. Іванов