РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.03.2023Справа № 910/12982/22
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Карго СВ"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Промвагонтранс"

про стягнення 487 311,56 грн.

Представники сторін: не викликались.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "Карго СВ" до товариства з обмеженою відповідальністю "Промвагонтранс" про стягнення 487 311,56 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонам укладено договір про надання послуг з організації перевезення вантажів №17/03/2022-ПВК/КСВ.

Позивачем зазначено, що у зв`язку із перевищенням нормативного терміну перевезення товариством понесені витрати у вигляді необхідності здійснення оплати на користь ТОВ "Бінаріо" за весь час користування вагонів, тому ним направлено відповідачу копії доказів понесених витрат а також акти здачі-приймання робіт (надання послуг) №№12,13,14,15 та рахунки на них.

Однак, відповідач відмовився здійснити оплату документально підтверджених оплат, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення 487 311,56 грн., з яких: 446 340,00 грн. документально підтверджених витрат, понесених експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору, 28 125,53 грн. пені, 11 158,50 грн. інфляційних збитків та три відсотки річних у розмірі 1 687,53 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 30.11.2022 р. прийнято позовну заяву до розгляду, та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Надано відповідачу строк у 15 днів з дати отримання ухвали на подання відзиву.

Вищезазначена ухвала отримана відповідачем 08.12.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №018.

26.12.2022 до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву про стягнення коштів.

03.01.2022 до канцелярії суду від відповідача надійшла заява про долучення доказів.

17.01.2023 до канцелярії суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

25.01.2022 до канцелярії суду від відповідача надійшли заперечення.

24.02.2023 до канцелярії суду (на електронну адресу) від відповідача надійшли заперечення проти додаткових письмових пояснень позивача.

03.03.2023 до канцелярії суду (на електронну адресу) від позивача надійшли додаткові письмові пояснення.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Водночас, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02.09.2010, «Смірнова проти України» від 08.11.2005, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 та інші).

З огляду на зазначені вище обставини, для визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, а також виконання завдання розгляду справи по суті, розгляд справи здійснено за межами строків, встановлених Господарським процесуальним кодексом України, проте в розумні строки.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

17.03.2022 між товариством з обмеженою відповідальністю "Карго СВ" (виконавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Промвагонтранс" (замовник) укладено договір №17/03/2022-ПВТ/КСВ про надання послуг з організації перевезень вантажів.

Відповідно до п.1.1 договору за договором про надання послуг з організації перевезень вантажів виконавець, від свого імені, за плату і за рахунок замовника надає визначені цим договором послуги, пов`язані з організацією перевезень вантажів у власному рухомому залізничному складі (далі - рухомий склад).

Виконавець зобов`язується протягом строку дії договору забезпечити замовника власним залізничним рухомим складом виконавця (далі - рухомий склад), згідно заявлених замовником об`ємів перевезень (п.1.2 договору).

Згідно з п.1.3 договору вартість послуг узгоджується сторонами в додаткових угодах до цього договору.

З метою виконання своїх зобов`язань за цим договором, або його частин, виконавець вправі залучати третіх осіб (п.1.4 договору).

Згідно з п.10.1 договору договір набирає чинності з дати підписання та діє до 31.12.2022 року, а в частині проведення розрахунків за надані послуги, пов`язані з перевезення вантажів - до повного здійснення розрахунків.

Пунктом 1.6 договору передбачено, що найменування і кількість вантажу, маршрути перевезень, терміни надання послуг та їх вартість, у тому числі винагорода виконавця узгоджується сторонами у відповідних додатках до цього договору, що є його невід`ємною частиною.

Відповідно до п.4.1 договору вартість послуг узгоджується сторонами, про що складається та підписується Протокол погодження договірної ціни, який є невід`ємною частиною цього договору.

Так, між сторонами укладено додатки (Протокол погодження договірної ціни), а саме:

- №4 від 28.04.2022, яким передбачено наступне:

1. При організації перевезень вантажів, згідно заявок замовника: від ст.. Фундукліївка (код станції 423108) - до ст.. Белць-Ораш (Молдова) (код станції 393205) - вартість послуг виконавця за один вагон становить 15 000,00 грн. з ПДВ.

2. Вартість послуг виконавця з організації перевезень вантажів згідно заявки замовника включає в себе: винагороду (плату) виконавця.

3. Норма знаходження вагону під розвантажувальними роботами на території Молдови становить не більше трьох діб. В разі перевищення встановленої норми, замовник сплачує неустойку в розмірі 9 000,00 грн. з ПДВ, за кожен вагон.

4. При організації перевезення вантажів за вищевказаним маршрутом замовник самостійно і за власний рахунок здійснює оплату залізничного тарифу за порожній рейс до станції відвантаження, оплату тарифу за вантажний рейс вагонів по маршруту перевезення та оплату залізничного за порожній рейс вагонів до станції, зазначеної в інструкції виконавця на повернення вагонів.

- №5 від 28.04.2022, яким передбачено наступне:

1. При організації перевезень вантажів, згідно заявок замовника: від ст.. Щаслива (код станції 410608) - до ст.. Белць-Ораш (Молдова) (код станції 393205) - вартість послуг виконавця за один вагон становить 15 000,00 грн. з ПДВ.

2. Вартість послуг виконавця з організації перевезень вантажів згідно заявки замовника включає в себе: винагороду (плату) виконавця.

3. Норма знаходження вагону під розвантажувальними роботами на території Молдови становить не більше трьох діб. В разі перевищення встановленої норми, замовник сплачує неустойку в розмірі 9 000,00 грн. з ПДВ, за кожен вагон.

4. При організації перевезення вантажів за вищевказаним маршрутом замовник самостійно і за власний рахунок здійснює оплату залізничного тарифу за порожній рейс до станції відвантаження, оплату тарифу за вантажний рейс вагонів по маршруту перевезення та оплату залізничного за порожній рейс вагонів до станції, зазначеної в інструкції виконавця на повернення вагонів.

- №6 від 28.04.2022, яким передбачено наступне:

1. При організації перевезень вантажів, згідно заявок замовника: від ст.. Білозір`я (код станції 424105) - до ст.. Белць-Ораш (Молдова) (код станції 393205) - вартість послуг виконавця за один вагон становить 15 000,00 грн. з ПДВ.

2. Вартість послуг виконавця з організації перевезень вантажів згідно заявки замовника включає в себе: винагороду (плату) виконавця.

3. Норма знаходження вагону під розвантажувальними роботами на території Молдови становить не більше трьох діб. В разі перевищення встановленої норми, замовник сплачує неустойку в розмірі 9 000,00 грн. з ПДВ, за кожен вагон.

4. При організації перевезення вантажів за вищевказаним маршрутом замовник самостійно і за власний рахунок здійснює оплату залізничного тарифу за порожній рейс до станції відвантаження, оплату тарифу за вантажний рейс вагонів по маршруту перевезення та оплату залізничного за порожній рейс вагонів до станції, зазначеної в інструкції виконавця на повернення вагонів.

- №7 від 28.04.2022, яким передбачено наступне:

1. При організації перевезень вантажів, згідно заявок замовника: від ст.. Плетений Ташлик (код станції 411704) - до ст.. Белць-Ораш (Молдова) (код станції 393205) - вартість послуг виконавця за один вагон становить 15 000,00 грн. з ПДВ.

2. Вартість послуг виконавця з організації перевезень вантажів згідно заявки замовника включає в себе: винагороду (плату) виконавця.

3. Норма знаходження вагону під розвантажувальними роботами на території Молдови становить не більше трьох діб. В разі перевищення встановленої норми, замовник сплачує неустойку в розмірі 9 000,00 грн. з ПДВ, за кожен вагон.

4. При організації перевезення вантажів за вищевказаним маршрутом замовник самостійно і за власний рахунок здійснює оплату залізничного тарифу за порожній рейс до станції відвантаження, оплату тарифу за вантажний рейс вагонів по маршруту перевезення та оплату залізничного за порожній рейс вагонів до станції, зазначеної в інструкції виконавця на повернення вагонів.

Як зазначено позивачем, надання товариством послуги забезпечення рухомим складом на технічний рейс підтверджується підписаними сторонами актами здачі-приймання робіт (наданих послуг) № 4 від 29.06.2022 на суму 75 000,00 грн., № 5 від 29.06.2022 на суму 75 000,00 грн., № 6 від 29.06.2022 на суму 45 000,00 грн., № 7 від 29.06.2022 на суму 30 000,00 грн., а неустойка за понаднормове використання вагонів під розвантажувальні роботи на території Молдови - актами № 8 від 01.07.2022 на суму 27 000,00 грн., № 9 від 01.07.2022 на суму 18 000,00 грн., № 10 від 01.07.2022 на суму 45 000,00 грн., № 11 від 01.07.2022 на суму 45 000,00 грн..

Вказані акти відповідачем оплачені.

Проте, з метою забезпечення виконання зобов`язань в частині надання рухомого складу в достатній кількості, враховуючи приписи п. 1.4 договору, позивачем укладено договір на транспортно-експедиційне обслуговування № 2022/01/05-001 від 05.01.2022 з товариством з обмеженою відповідальністю «БІНАРІО».

ТОВ «БІНАРІО» є власником наданих відповідачеві вагонів, що підтверджується Відомостями вагонів до відправок №№ 42939371, 42963819, 42916700, 42941013.

Вартість використання вагонів ТОВ «БІНАРІО» визначено відповідними Протоколами узгодження до Договору.

Надання послуг підтверджується актами наданих послуг №№ 45 від 30.06.2022, № 50 від 27.07.2022 та № 71 від 31.08.2022 підписаними між позивачем та ТОВ «БІНАРІО».

Із залізничних накладних №№ 42939371, 42963819, 42916700, 42941013 вбачається, що перевезення вантажу здійснювалося у міжнародному сполученні, а тому спірні правовідносини регулюються Угодою про міжнародне залізничне вантажне сполучення

Як вбачається із залізничних накладних №№ 42939371, 42963819, 42916700, 42941013 та відомостей з інформаційно-аналітичного ресурсу «ТМкарта»:

- відстань перевезення від станції Фундукліївка до станції Белць-Ораш (Молдова) становить 706 км (570 км + 136 км), а тому нормативний термін доставки становить 5 діб (706 км / 200 км/добу + 1 доба);

- від станції Щаслива до станції Белць-Ораш (Молдова) - 842 км (706 км + 136 км), а тому нормативний термін доставки становить 6 діб (842 км ч/ 200 км/добу + 1 доба);

- від станції Білозір`я до станції Белць-Ораш (Молдова) - 682 км (546 км + 136 км), а тому нормативний термін доставки становить 5 діб (682 км/ 200 км/добу + 1 доба);

- від станції Плетений Ташлик до станції Белць-Ораш (Молдова) - 670 км (534 км + 136 км), а тому нормативний термін доставки становить 5 діб (670 км/200 км/добу + 1 доба).

Позивач зазначає, що в порушення вищевикладеного відповідач наданий рухомий склад повернув із значним перевищенням встановлених термінів.

Так, навантаження на станції Фундукліївка здійснено 07.05.2022, втім, вагон № 95872305 Відповідачем повернуто лише 27.06.2022, а тому загальний час використання вагону становить 51 добу.

Вагони №№ 95173423, 95846085, 95699005, 95699245 повернуто 29.06.2022, загальний час використання - 53 доби.

Навантаження на станції Щаслива здійснено 09.05.2022, втім, вагон № 95693883 "повернуто 02.07.2022, загальний час використання - 54 доби.

Вагони №№ 95845970, 99846135 повернуто 24.07.2022, загальний час використання - "6 діб.

Навантаження на станції Білозір`я здійснено 02.05.2022, втім, вагони №№ 95845723, -5330015, 651731 18 повернуто 19.06.2022, загальний час використання - 48 діб.

Вагони №№ 95846077, 95330320 повернуто 27.06.2022, загальний час використання - 56 діб.

Навантаження на станції Плетений Ташлик здійснено 06.05.2022, втім, вагони 95699088, 95698445 повернуто 03.08.2022, загальний час використання - 89 діб.

У зв`язку із перевищенням нормативного терміну перевезення позивачем понесені витрати у вигляді необхідності здійснення оплати на користь ТОВ «БІНАРІО» за весь час користування його вагонів.

Водночас, положеннями п. 4.13 договору сторонами погоджено, що наявність підписаного акта наданих послуг не позбавляє виконавця права здійснити донарахування неврахованої плати за надані послуги за минулі періоди.

Тому, позивачем 21.09.2022 листом вих. № 21.09/9 направлено відповідачу копії доказів понесення ТОВ "Карго СВ" витрат в інтересах відповідача в цілях та в процесі виконання договору, а також акти здачі-приймання робіт (надання послуг) №12 від 19.09.2022 на суму 90 852,00 грн., №13 від 19.09.2022 на суму 85 224,00 грн., №14 від 19.09.2022 на суму 142 200,00 грн., №15 від 19.09.2022 на суму 128 064,00 грн. та рахунки до них.

У відповідь листом №26-07/468 від 04.10.2022 відповідач повідомив позивача про те, що замовник в повному обсязі здійснив оплату замовлених та отриманих послуг з організації перевезень по маршрутам, визначеним в додатках 4-7 до договору, відповідно одностороннє оформлення виконавцем актів №№12, 13, 14, 15 є безпідставним і неправомірним, тому вимоги виконавця щодо їх підписання та оплати виставлених під них рахунків не підлягають задоволенню.

У зв`язку з відмовою в оплаті здійснених витрат, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення 487 311,56 грн., з яких: 446 340,00 грн. документально підтверджених витрат, понесених експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору, 28 125,53 грн. пені, 11 158,50 грн. інфляційних збитків та три відсотки річних у розмірі 1 687,53 грн.

Відповідно до статті 929 ЦК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.

Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Положення цієї глави поширюються також на випадки, коли обов`язки експедитора виконуються перевізником.

Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 статті 931 ЦК України передбачено, що розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом.

Експедитор має право залучити до виконання своїх обов`язків інших осіб (ч.1 статті 932 ЦК України).

Відповідно до статті 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі. Істотними умовами договору транспортного експедирування зокрема є: розмір плати експедитору та порядок розрахунків.

У разі залучення експедитором до виконання його зобов`язань за договором транспортного експедирування іншої особи у відносинах з нею експедитор може виступати від свого імені або від імені клієнта.

Платою експедитору вважаються кошти, сплачені клієнтом експедитору за належне виконання договору транспортного експедирування.

У плату експедитору не включаються витрати експедитора на оплату послуг (робіт) інших осіб, залучених до виконання договору транспортного експедирування, на оплату зборів (обов`язкових платежів), що сплачуються при виконанні договору транспортного експедирування.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» експедитор зобов`язаний надавати транспортно-експедиторські послуги згідно з договором транспортного експедирування і вказівками клієнта, погодженими з експедитором у встановленому договором порядку.

За необхідності відступати від вказівок клієнта, зокрема в разі виникнення загрози пошкодження вантажу, безпеці людей і довкіллю, експедитор зобов`язаний попередньо отримати згоду клієнта на таке відступлення. У разі якщо немає можливості попередньо повідомити про це або якщо відповідь на такий запит не отримано експедитором у належний за наявними обставинами строк, експедитор має право діяти на свій розсуд, повідомивши клієнта про свої дії, як тільки таке повідомлення стане можливим.

Договором транспортного експедирування можуть бути передбачені й інші обов`язки експедитора.

Частиною 2 статті 12 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» передбачено, що клієнт зобов`язаний у порядку, передбаченому договором транспортного експедирування, сплатити належну плату експедитору, а також відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування.

Таким чином за наведеними правовими положеннями:

- експедитор вправі надавати послуги самостійно, а також залучати до цього інших осіб, виступаючи від свого імені або від імені клієнта;

- експедитор зобов`язаний надавати транспортно-експедиторські послуги згідно з договором;

- за необхідності експедитор може відступати від вказівок клієнта, зокрема в разі виникнення загрози пошкодження вантажу, безпеці людей і довкіллю, але експедитор зобов`язаний попередньо отримати згоду клієнта на таке відступлення.

- розмір плати експедитору та порядок розрахунків являються істотними умовами договору;

- платою експедитору вважаються кошти, сплачені клієнтом експедитору за належне виконання договору;

- у плату експедитору не включаються витрати експедитора на оплату послуг (робіт) інших осіб, залучених до виконання договору;

- підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані суб`єктами господарювання, що залучалися до виконання договору, або органами влади;

- експедитор зобов`язаний надавати транспортно-експедиторські послуги згідно з договором і вказівками клієнта, погодженими з експедитором у встановленому договором порядку.

Так, відповідно до п.1.1 договору сторони визначили, що за договором про надання послуг з організації перевезень вантажів виконавець, від свого імені, за плату і за рахунок замовника надає визначені цим договором послуги, пов`язані з організацією перевезень вантажів у власному рухомому залізничному складі (далі - рухомий склад).

Судом враховано, що в п.1.4 договору передбачено, що з метою виконання своїх зобов`язань за цим договором, або його частин, виконавець вправі залучати третіх осіб.

Пунктом 4.13 договору передбачено, що наявність підписаного акту наданих послуг, не позбавляє виконавця права здійснити донарахування не врахованої плати за надані послуги за минулі періоди.

Також, в п.3.2.3 договору передбачено обов`язки виконавця, а саме: що в разі необхідності здійснювати в інтересах і за рахунок замовника розрахункові операції, пов`язані з оплатою залізничного тарифу, послуг пов`язаних з відправленням або видачею вантажу та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезень вантажів замовлених замовником.

Проте, відповідно до п.1.6 договору передбачено, що найменування і кількість вантажу, маршрути перевезень, терміни надання послуг та їх вартість, у тому числі винагорода виконавця узгоджується сторонами у відповідних додатках до цього договору, що є його невід`ємною частиною.

Вартість послуг узгоджується сторонами в додаткових угодах до цього договору (п.1.3 договору ).

Відповідно до п.4.1 договору вартість послуг узгоджується сторонами, про що складається та підписується Протокол погодження договірної ціни, який є невід`ємною частиною цього договору.

Так, в Протоколі погодження договірної ціни (додаток № 4, 5, 6, 7 від 28.04.2022) сторонами погоджено: вартість послуг виконавця за один вагон, а також, що вартість послуг виконавця з організації перевезень вантажів згідно заявки замовника включає в себе: винагороду (плату) виконавця.

Крім того, сторонами погоджено, що при організації перевезення вантажів за вищевказаним маршрутом замовник самостійно і за власний рахунок здійснює оплату залізничного тарифу за порожній рейс до станції відвантаження, оплату тарифу за вантажний рейс вагонів по маршруту перевезення та оплату залізничного за порожній рейс вагонів до станції, зазначеної в інструкції виконавця на повернення вагонів.

Таким чином, сторонами погоджено вартість усіх послуг.

Згідно з частиною 2 статті 316 ГК України плата за договором транспортного експедирування здійснюється за цінами, що визначаються відповідно до глави 21 цього Кодексу.

Зокрема, за статтею 189 ГК України ціна є вираженим у грошовій формі еквівалентом одиниці товару (продукції, робіт, послуг, матеріально-технічних ресурсів, майнових та немайнових прав), що підлягає продажу (реалізації), який повинен застосовуватися як тариф, розмір плати, ставки або збору, крім ставок і зборів, що використовуються в системі оподаткування (частина 1). Ціна є істотною умовою господарського договору. Ціна зазначається в договорі у гривнях. Ціни у зовнішньоекономічних договорах (контрактах) можуть визначатися в іноземній валюті за згодою сторін (частина 2).

Поряд з цим, частинами першою - третьою статті 632 ЦК України визначено, що ціна у договорі встановлюється за домовленістю сторін; у випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування; зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом; зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Узагальнено наведені правові приписи вказують, що: ціна договору (вартість послуг) є істотною умовою договору; вона визначається на стадії погодження істотних умов; її зміна допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Пунктом 9.3 договору передбачено, що усі зміни і доповнення до цього договору є його невід`ємною частиною та повинні бути виконані у письмовій формі та підписані уповноваженими представниками сторін і скріплені печатками.

Таким чином, в Протоколах погодження договірних цін сторонами визначено всі послуги, які повинні бути надані за договором, а також їх вартість.

Крім того, відповідно до ч.1 статті 10 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» експедитор має право: на відшкодування в погоджених з клієнтом обсягах додаткових витрат, що виникли в нього при виконанні договору транспортного експедирування, якщо такі витрати здійснювалися в інтересах клієнта.

Суд зазначає, що будь-яких погоджених інших послуг, крім тих, які прямо передбачені договором та додатками до нього замовником не було замовлено.

Крім того, з наявного в матеріалах справи договору №2022/01/05-001 на транспортно-експедиційне обслуговування від 05.01.2022 укладеного між ТОВ «Карго СВ» (клієнт) та ТОВ «БІНАРІО» (експедитор) вбачається, що він вже був укладений на момент укладання договору між позивачем та відповідачем. Крім того, в ньому відсутні будь-які посилання на те, що він укладений для виконання договору №17/03/2022-ПВТ/КСВ від 17.03.2022.

Так, зі змісту позовної заяви вбачається, що додаткові витрати позивача про стягнення яких подана позовна заява, пов`язані з наявними зобов`язаннями позивача перед третіми особами.

Проте, позивач не узгодив з відповідачем перелік додаткових послуг та витрат, необхідних для виконання договору. А також, не передбачив їх ймовірність під час укладання договору з відповідачем.

Таким чином, оскільки відповідачем оплачені визначені умовами договору та додатками до нього послуги, що зазначає сам позивач в позовній заяві, та з урахуванням того, що сторонами не погоджено надання інших послуг та компенсацію інших додаткових витрат позивача, тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача понесених експедитором витрат в розмірі 446 340,00 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Оскільки вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 28 125,53 грн., інфляційних збитків в розмірі 11 158,50 грн. та трьох відсотків річних у розмірі 1 687,53 грн. є похідними, то вони також не підлягають задоволенню.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 статті 76 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

З приводу висвітлення всіх доводів сторін суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ст.. 74, 76, 77, 129, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Мудрий