ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2023 р. Справа №907/62/18

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

Гриців В.М. (доповідач), Зварич О.В., Малех І.Б.

секретар судового засідання Гілевич С.Р.

розглянув апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на ухвалу Господарського суду Закарпатської області (суддя Лучко Р.М.) від 16 грудня 2022 року (за результатами розгляду скарги про визнання незаконною бездіяльності приватного виконавця Хорішка О.О.) у справі №907/62/18 за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» про стягнення заборгованості на загальну суму 292 789 407,14 грн

ВСТАНОВИВ:

10 липня 2019 року Господарський суд Закарпатської області ухвалив рішення у справі №907/62/18, яким позов задоволив повністю. Присудив до стягнення з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Закарпатгаз" на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України суму 292789407,14 грн., в т.ч.: основний борг - 195761999,53 грн., 3% річних - 10829443,83 грн., інфляційні втрати - 47392929,44 грн. та пеня - 38805034,34 грн., та у відшкодування судового збору - суму 616700,00 грн.

Західний апеляційний господарський суду постановою від 02 грудня 2020 залишив рішення Господарського суду Закарпатської області від 10 липня 2019 року у справі №907/62/18 без змін.

30 грудня 2020 року Господарський суд Закарпатської області видав наказ на примусове виконання рішення Господарського суду Закарпатської області від 10 липня 2019 року та постанови Західного апеляційного господарського суду від 02 грудня 2020 року у справі №907/62/18, з примусового виконання якого приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Хорішко О.О. 16 січня 2021 року відкрив виконавче провадження№64169376.

23 лютого 2021 року Верховний Суд касаційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Закарпатгаз" задоволив частково, постанову Західного апеляційного господарського суду від 02 грудня 2020 року у справі № 907/62/18 скасував, справу передав на новий розгляд до Західного апеляційного господарського суду.

30 листопада 2022 року до Господарського суду Закарпатської області надійшла скарга Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України №39/10-2162-22, у якій скаржник просив суд:

- визнати незаконною бездіяльність приватного виконавця Хорішка О.О. щодо відмови приведення ВП№64169376 до стану, який існував на монет закінчення 31 березня 2021 року.

- визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішка Олександра Олександровича щодо невжиття заходів з приведення виконавчого провадження № 64169376 до стану який існував на момент закінчення 31 березня 2021 року, яке було визнано судом протиправним.

- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішка Олександра Олександровича усунути порушення (поновити порушене право Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України), вчинивши виконавчі дії щодо накладення арешту на майно (кошти) боржника у ВП№64169376.

Скарга обгрунтована тим, що приватний виконавець безпідставно не наклав арешт на майно (кошти) боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення згідно Закону України Про виконавче провадження. Вважає, що під час винесення 16 серпня 2022 року постанови про відновлення ВП №64169376 приватний виконавець зобов`язаний був винести постанови про арешт майна (коштів) боржника таким чином привести ВП № 64169376 до такого стану яке існувало на момент закінчення 31 березня 2021 року, яке було визнано судом протиправним.

Щодо строків та права на оскарження бездіяльності, вказує, що порушення прав та законних інтересів стягувача відбувається внаслідок бездіяльності приватного виконавця, яка полягає у відмові привести ВП№64169376 до стану який існував на момент закінчення 31 березня 2021 року.

Господарський суд Закарпатської області ухвалою від 16 грудня 2022 року у справі №907/62/18 скаргу Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» №39/10-2162-22 від 30 листопада 2022 року про визнання незаконною бездіяльності приватного виконавця Хорішка О.О. залишив без розгляду.

Суд встановив, що про бездіяльність виконавця, а саме відновлення виконавчого провадження та фактично одночасне його зупинення без вчинення дій щодо накладення арештів, скаржнику було відомо з 16 серпня 2022 року, а відтак, останнім днем для оскарження бездіяльності приватного виконавця є 27 серпня 2022 року.

Суд першої інстанції врахував обставин справи, можливість здійснення виконавцем виконавчих дій пов`язується з перебуванням в нього на виконанні виконавчого документа, виданого на виконання рішення суду, яке набрало законної сили та дія якого не зупинена судом апеляційної інстанції у зв`язку з поновленням строків на його апеляційне оскарження.

Водночас, ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 15 жовтня 2019 року у даній справі поновлено Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» пропущений строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Закарпатської області від 10 липня 2019 року у справі № 907/62/18, а відповідно до ухвали Західного апеляційного господарського суду від 25 березня 2021 року зупинено дію означеного рішення Господарського суду Закарпатської області до завершення апеляційного провадження.

Наведені обставини слугують підставою для обов`язкового зупинення виконавчого провадження відповідно до приписів статті 38 Закону України «Про виконавче провадження» під час якого виконавцем жодні дії з примусового виконання рішення вживатися не можуть.

З урахуванням викладеного, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Хорішко О.О. в межах виконавчого провадження ВП №64169376 після його відновлення та до обов`язкового зупинення виконавчі дії могли вчинятися лише 16 серпня 2022 року, а відтак стверджувана бездіяльність приватного виконавця не має ознак триваючої.

Так, у випадку коли строк для вчинення виконавцем дії встановлений законом, але по закінченню цього строку дію, яку державний виконавець зобов`язаний був здійснити, він не здійснив, то таку поведінку державного виконавця слід розцінювати як відмову у здійсненні дії і, відповідно до ст. 341 ГПК України, обчислювати строк оскарження і початок його перебігу. Якщо ж обов`язок державного виконавця здійснити певну дію прямо передбачено законом, але строки її вчинення не зазначені, то бездіяльність державного виконавця може бути оскаржена в будь-який час, коли особа прийде до висновку, що ця бездіяльність порушує її права чи свободи, оскільки правопорушення є триваючим.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що скарга Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України № 39/10-2162-22 від 30 листопада 2022 року про визнання незаконною бездіяльності приватного виконавця Хорішка О.О. підлягає залишенню без розгляду, як така, що подана з порушенням встановленого законом строку оскарження.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» просить ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 16 грудня 2022 року у справі №907/62/18 скасувати та винести постанову, якою задоволити скаргу Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» в повному обсязі.

Вважає, що оскаржена ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. В Законі України "Про виконавче провадження" не вказано чіткі строки накладення арешту на майно та кошти а лише зазначено, що постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна (ст.56). Стаття 13 названого закону містить норму якою зазначено, що арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону

Звертає увагу на те, що наведені норми регламентують накладення арешту під час відкриття виконавчого провадження. У цьому випадку виконавче провадження було відновлено згідно ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження".

Стаття 343 ГПК України чітко зазначає, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби. приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Тобто під час відновлення виконавчого провадження ВП №64169376 не було в повному обсязі поновлено право стягувача.

Оскільки Законом України "Про виконавче провадження" не встановлено термін накладення арешту на майно та кошти боржника під час відновлення виконавчого провадження, слід вважати бездіяльність приватного виконавця триваючим правопорушенням. Триваюче правопорушення розуміється як проступок, пов`язаний з тривалим та безперервним невиконанням суб`єктом обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка допустила бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження бездіяльності та, відповідно, порушення закону. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку: усунення стану, за якого об`єктивно існує певний обов`язок у суб`єкта, що вчиняє правопорушення; виконанням обов`язку відповідним суб`єктом. Таким чином, бездіяльність виконавця, посадових осіб органів ДВС є триваючим правопорушенням, у зв`язку з чим початок перебігу строку на її оскарження автоматично відкладається.

Така позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду №175/3995/17-ц, а також у постанові Верховного Суду від 22 грудня 2021 року у справі №760/19348/20.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Закарпатгаз» просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, як необгрунтовану, оскільки питання щодо правомірності відновлення провадження наразі є спірним та знаходиться на розгляді Верховного Суду. Станом на сьогодні відсутні підстави для виконання рішення, а приватний виконавець позбавлений права вчинити будь в дії у межах виконавчого провадження.

У силу статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання тільки після набрання рішення законної сили. У межах виконавчого провадження №64169376 із виконання наказу Господарського суду Закарпатської області від 30 грудня 2020 року у справі №907/62/18 відсутнє рішення, яке набрало законної сили, що свідчить про неможливість виконання рішення перегляд якого здійснює Західний апеляційний господарський суд. Цей факт підтверджує Верховний суд у своїй постанові від 01 листопада 2021 року, за наслідком розгляду касаційної скарги AT «Закарпатгаз» на постанову Західного апеляційного господарського суду від 08 липня 2021 року. Отже, оскільки у межах справи відсутнє рішення, яке б набрало законної сили, то посилання скаржника на норми Конституції України, Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та ст.1,2,3 Закону України "Про виконавче провадження" безпідставні.

Накладення арешту на майно є дією виконавця, яка оформляється окремою постановою. Однак, починаючи з 23 березня 2021 року, з огляду на постанову Західного апеляційного господарського суду, приватний виконавець повинен був зупинити провадження та не мав у подальшому права вчиняти будь-які дії в межах виконавчого провадження. Відтак, на момент відновлення виконавчого провадження 16 червня 2022 року, єдиною дією яку приватний виконавець мав право вчинити - це винести єдину нову постанову про зупинення виконавчого провадження. Всі інші дії, в тому числі накладення арештів, свідчили б про порушення прав АТ «Закарпатгаз».

Стаття 41 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачає повернення виконавчого провадження до попереднього стану, а тільки містить умову за якої закінчене виконавче провадження підлягає відновленню. Оскільки НАК «Нафтогаз України» звертаючись до суду з первісною скаргою на бездіяльність приватного виконавця не просило суд повернути виконавче провадження у попередній стан, то нова вимога НАК «Нафтогаз України є безпідставна.

Також зазначає, що уся заборгованість у межах справи 907/62/18 підпадає під дію Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу». Оскільки AT «Закарпатгаз» включено до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу, то в силу дії імперативних норм, передбачених ч.4 ст.35 законом України «Про виконавче провадження», арешт у межах справи 907/62/18 у будь-якому випадку не може бути накладений. Про наведене, в т.ч. про заборону накладення арештів НАК «Нафтогаз України», який також бере участь у процедурі врегулювання заборгованості згідно Закону, відомо, а отже скарга НАК «Нафтогаз України» є безпідставною та тільки свідчить про зловживання останнім своїми правами.

НАК «Нафтогаз України» пропустило строки на оскарження. Така ж позиція наведена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі №920/149/18, Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 04.02.2022 у справі №925/308/13-г.

Отримання скаржником 08 серпня 2019 року від відділу державної виконавчої служби відповіді на адвокатський запит щодо стану виконання наказу від 10 липня 2019 року №918/333/13-2 не підтверджує однозначно, що про припинення виконавчого провадження з виконання наказу від 10.07.2013 № 918/333/13-г скаржник не міг дізнатися раніше, зокрема реалізувавши своє право знати про стан виконавчого провадження.

Подібні висновки також містяться у постановах Верховного Суду від 20.10.2020 по справ №5019/337/11 від 09.11.2020 по справі №920/960/17.

Висновки по справі № 175/3995/17-ц не можуть бути застосовані оскільки стосуються оскарження рішень, дій та бездіяльності виконавців не до суду, а до вищих органів державної виконавчої служби на підставі ч.3 ст. 74 закону України «Про виконавче провадження» а не ч.1 зазначеної статті, яка відрізняється від порядку оскарження рішень, дій та бездіяльності передбаченого Господарським процесуальним кодексом. Скарга, яка розглядається, та скарга у межах справи № 175/3995/17-ц не є подібними, оскільки невчинення дій щодо накладення арешту не є триваючим правопорушенням.

З огляду на положення ст.118, 341 ГПК України та висновків Верховного Суду, скарга НАК «Нафтогаз України» підлягала залишенню без розгляду, а оскаржена ухвала Господарського суду Закарпатської області, є такою, що прийнята з правильним застосуванням норм матеріально та процесуального права, із з`ясуванням усіх обставин справи та дослідженням доказів по справі.

Західний апеляційний господарський суд ухвалою від 23 січня 2023 року відкрив провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 16 грудня 2022 року у справі №907/62/18 та витребував матеріали справи №907/62/18.

Розгляд справи призначено на 02 березня 2023 року у режимі відеоконференції. Про дату, час і місце розгляду справи учасникам справи повідомлено належним чином.

Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

За приписами частини першої статті 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Західний апеляційний господарський суд розглянув апеляційну скаргу, матеріали справи і вважає, що ухвалу Господарського Закарпатської області від 16 грудня 2022 року у справі №907/62/18 належить залишити без змін з таких підстав:

Обставини справи:

10 липня 2019 року Господарський суд Закарпатської області ухвалив рішення у справі №907/62/18, яким позов задоволив повністю. Присудив до стягнення з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Закарпатгаз" на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України суму 292789407,14 грн., в т.ч.: основний борг - 195761999,53 грн., 3% річних - 10829443,83 грн., інфляційні втрати - 47392929,44 грн. та пеня - 38805034,34 грн., та у відшкодування судового збору - суму 616700,00 грн.

Західний апеляційний господарський суду постановою від 02 грудня 2020 залишив рішення Господарського суду Закарпатської області від 10 липня 2019 року у справі №907/62/18 без змін.

30 грудня 2020 року Господарський суд Закарпатської області видав наказ на примусове виконання рішення Господарського суду Закарпатської області від 10 липня 2019 року та постанови Західного апеляційного господарського суду від 02 грудня 2020 року у справі №907/62/18, з примусового виконання якого приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Хорішко О.О. 16 січня 2021 року відкрив виконавче провадження№64169376.

Постановою від 16 січня 2021 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Хорішко О.О. відкрив виконавче провадження №64169376 з виконання наказу Господарського суду Закарпатської області від 30 грудня 2020 року №907/62/18 про: стягнути з Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" суму 292789 407,14 грн, у тому числі: основного боргу -195761999,53 грн, 3 % річних -10829 443,83 грн, інфляційних втрат - 47392929,44 грн, пені - 38 805 034,34 грн, судового збору- 616 700,00 грн.

Верховний Суд у складі Касаційного господарського суду постановою від 23 лютого 2021 року у справі №907/62/18 скасував постанову Західного апеляційного господарського суду від 02 грудня 2020 року, а справу №907/62/18 передав на новий розгляд до Західного апеляційного господарського суду.

Апеляційна скарга Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз на рішення Господарського суду Закарпатської області від 10 липня 2019 року у справі №907/62/18 перебуває на розгляді Західного апеляційного господарського суду, який ухвалою від 15 жовтня 2019 року поновив Акціонерному товариству Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Закарпатської області від 10 липня 2019 року у справі № 907/62/18; відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз на рішення Господарського суду Закарпатської області від 10 липня 2019 року у справі № 907/62/18.

01 березня 2021 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Хорішко О.О. виніс постанову про зупинення виконавчого провадження № 64169376, яку оскаржив боржник. Також боржник оскаржив бездіяльність приватного виконавця в частині невжиття заходів щодо закінчення виконавчого провадження №64169376 із примусового виконання наказу Господарського суду Закарпатської області № 907/62/18 від 30 грудня 2020 року.

Господарський суд Закарпатської області ухвалою від 29 березня 2021 року у цій справі задовольнив скаргу боржника, зобов`язавши приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішко О.О. усунути порушення, поновити порушене право Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «Закарпатгаз», вчинивши виконавчі щодо закінчення виконавчого провадження №64169376 із застосуванням передбачених Законом правових наслідків.

На виконання названої ухвали приватний виконавець 31 березня 2021 року прийняв постанову про закінчення виконавчого провадження №64169376 із примусового виконання наказу Господарського суду Закарпатської області № 907/62/18 від 30 грудня 2020 року.

Західний апеляційний господарський суд постановою від 08 липня 2021 року скасував ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 29 березня 2021 року у справі №907/62/18 та прийняв нове судове рішення про відмову в задоволенні скарги боржника.

Верховний Суд постановою від 01 листопада 2021 року касаційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Закарпатгаз" залишив без задоволення; постанову Західного апеляційного господарського суду від 08 липня 2021 року у справі № 907/62/18 - без змін.

НАК "Нафтогаз України" звернулося до Господарського суду Закарпатської області із скаргою на бездіяльність приватного виконавця Хорішка О.О, просило суд зобов`язати приватного виконавця усунити порушене право стягувача, визнати бездіяльність приватного виконавця щодо відмови у відновленні ВП №64169376 неправомірною і зобов`язати приватного виконавця Хорішка О.О. усунути порушення (поновити порушене право заявника) шляхом відновлення ВП №64169376.

Господарський суд Закарпатської області ухвалою від 04 серпня 2022 року, залишеною без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 31 жовтня 2022 року, скаргу АТ НАК "Нафтогаз України" задовольнив; визнав незаконною постанову про закінчення виконавчого провадження №64169376 від 31 березня 2021 року, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Хорішком Олександром Олександровичем; визнав неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішка О.О. щодо невжиття заходів з відновлення виконавчого провадження № 64169376 та зобов`язав виконавця усунути порушення (поновити порушене право Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України), вчинивши виконавчі дії щодо відновлення виконавчого провадження № 64169376.

16 серпня 2022 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Хорішко О.О. виніс постанову, якою відновив виконавче провадження № 64169376 з примусового виконання наказу від 30 грудня 2020 року №907/62/18.

Також, 16 серпня 2022 року приватний виконавець ухвалив постанову про зупинення ВП №64169376 з підстав передбачених ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження».

Предметом апеляційного перегляду є ухвала Господарського суду Закарпатської області від 16 грудня 2022 року у справі №907/62/18 про залишення без розгляду скарги Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» №39/10-2162-22 від 30 листопада 2022 року про визнання незаконною бездіяльності приватного виконавця Хорішка О.О.

Статтею 19 Конституції України установлено обов`язок органів державної влади, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно з статтею 327 ГПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності державних виконавців, інших посадових осіб органів державної виконавчої служби та приватних виконавців під час виконання судових рішень урегульовано розділом VІ "Судовий контроль за виконанням судових рішень" ГПК України.

За змістом ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ст. 340 ГПК України).

За приписами частини першої 1 статті 341 ГПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (ч.1 ст.5 названого Закону).

Відповідно до статті 41 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

Відповідно до частини 5 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Встановлені статтею 341 ГПК України та статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» строки для подання скарги є процесуальними і тому відповідно до вимог статті 119 ГПК України такі можуть бути відновлені.

Згідно з статтею 119 ГПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно зі статтею 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Велика Палата Верховного Суду у п.56 постанови від 13 березня 2019 року у справі №920/149/18 навела висновки щодо застосування норм права: Під час оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця, на виконанні яких перебуває виконавчий документ господарського суду, слід дотримуватися відповідних положень ГПК України, вміщених у розділі«Судовий контроль за виконанням судових рішень», зокрема щодо права на звернення зі скаргою у строк десять календарних днів, визначений пунктом «а» частини першої статті 341 цього Кодексу.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 04 лютого 2022 року у справі № 925/308/13-г виснував, що за порівняльного аналізу змісту термінів "дізнався" та "повинен був дізнатися", що містяться у положеннях статті 341 ГПК України, суд доходить висновку про презумпцію обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні; доведення факту, через який сторона не знала про порушення свого права і саме з цієї причини не звернулася за його захистом до суду, недостатньо.

У цьому висновку Суд враховує, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя і сторони повинні очікувати їх застосування задля забезпечення дотримання принципу юридичної визначеності.

Отже, під час визначення початку перебігу строку звернення до суду із скаргою на дії (бездіяльність) суб`єкта, закріпленого у частині першій статті 341 ГПК України, необхідно враховувати поведінку скаржника (чи мав він реальну можливість (повинен був) дізнатися про стверджуване ним порушення його прав, вчинені ним дії, направлені на з`ясування стану виконавчого провадження тощо).

А тому стягувач, який подав до відповідного органу заяву про вчинення відповідних виконавчих дій, однак не отримав задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні документи виконавчого провадження або відповіді.

У висновку про презумпцію обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні, що є сталою та послідовною судовою практикою, Суд звертається до правової позиції Верховного Суду, викладеної, зокрема, в постановах від 14.08.2019 у справі №910/7221/17, від 12.01.2021 у справі № 910/8794/17, від 12.10.2021 у справі №918/333/13-г, від якої Суд не вбачає підстав для відступу (п.9.8 постанови від 04 лютого 2022 року у справі №925/308/13-г).

Постановляючи оскаржену ухвалу, суд першої інстанції констатував, що представник скаржника пояснив суду, що про відновлення та подальше зупинення приватним виконавцем виконавчого провадження ВП №64169376 йому стало відомо одразу після прийняття виконавцем постанов від 16 серпня 2022 року, а відтак слід вважати, що й про бездіяльність виконавця, а саме відновлення виконавчого провадження та фактично одночасне його зупинення без вчинення дій щодо накладення арештів скаржнику також було відомо з 16 серпня 2022 року. Отже, останнім днем для оскарження бездіяльності приватного виконавця є 27 серпня 2022 року.

АТ НАК "Нафтогаз України" не заперечує своєї обізнаності про прийняття приватним виконавцем 16 серпня 2022 року постанов про відновлення закритого виконавчого провадження ВП №64169376 і подальше зупинення виконавчого провадження ВП №64169376. Однак вважає, що бездіяльність приватного виконавця полягає у невчиненні передбачених законом обов`язкових дій під час відкриття виконавчого провадження (арешті майна і коштів боржника) є триваючим правопорушенням і початок перебігу строку на оскарження автоматично відкладається.

За приписами статті 41 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Поряд з цим, відповідно до статті 38 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню). Про зупинення виконавчого провадження виконавець виносить постанову не пізніше наступного робочого дня з дня отримання судового рішення.

З обставин справи видно, що апеляційна скарга Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз на рішення Господарського суду Закарпатської області від 10 липня 2019 року у справі №907/62/18 перебуває на розгляді Західного апеляційного господарського суду, який ухвалою від 15 жовтня 2019 року поновив Акціонерному товариству Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз строк на апеляційне оскарження, відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз на рішення Господарського суду Закарпатської області від 10 липня 2019 року у справі № 907/62/18, а ухвалою від 23 березня 2021 року зупинив дію рішення Господарського суду Закарпатської області від 10 липня 2019 року у справі № 907/62/18 до завершення апеляційного провадження.

Ураховуючи висновки Верховного Суду у постанові від 23 лютого 2021 року в цій справі №907/62/18 та обставини справи, Західний апеляційний господарський суд ухвалою від 13 травня 2021 року зупинив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» на рішення Господарського суду Закарпатської області від 10 липня 2019 року у справі №907/62/18 до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №640/10858/19, яку розглядає Окружний адміністративний суд міста Києва.

Отже, виконавче провадження №64169376 з виконання наказу Господарського суду Закарпатської області від 30 грудня 2020 року № 907/62/18 підлягало зупиненню відповідно до приписів статті 38 Закону України «Про виконавче провадження».

На виконання ухвали Господарського суду Закарпатської області від 04 серпня 2022 року, залишеної без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 31 жовтня 2022 року, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Хорішко О.О. постановами від 16 серпня 2022 року відновив виконавче провадження №64169376 з примусового виконання наказу від 30 грудня 2020 року №907/62/18 та зупинив виконавче провадження №64169376 з підстав передбачених статтею 38 Закону України «Про виконавче провадження».

АТ НАК "Нафтогаз України" було відомо як про зупинення апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» на рішення Господарського суду Закарпатської області від 10 липня 2019 року у справі №907/62/18, так і про постанови приватного виконавця від 16 серпня 2022 року про відновлення виконавчого провадження ВП №64169376 та про зупинення виконавчого провадження ВП №64169376.

Отож, АТ НАК "Нафтогаз України" повинно було знати і про стверджуване ним порушення його прав - невчинення приватним виконавцем дій щодо накладення арештів на майно боржника.

Вважаючи дії (бездіяльність) приватного виконавця незаконними, АТ НАК "Нафтогаз України" вправі було звернутися зі скаргою у строк десять календарних днів, визначений пунктом «а» частини першої статті 341 цього Кодексу.

Скаржник не назвав жодних правових підстав для визнання стверджуваного ним порушення довготриваючим. А висновки Верховного Суду у справі №760/19348/20 зроблені за інших обставин справи, ніж у справі №907/62/18. Постанови Верховного Суду у справі №175/3995/17-ц в Єдиному державному реєстрі судових рішень немає.

Ураховуючи наведені обставини справи, приписи закону та висновки Великої Палати Верховного Суду, Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, суд апеляційної інстанції вважає законним і обгрунтованим висновок Господарського суду Закарпатської області про те, що скарга Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України № 39/10-2162-22 від 30 листопада 2022 року подана з порушенням встановленого законом строку оскарження, що є підставою для залишення цієї скарги без розгляду.

Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала Господарського суду Закарпатської області від 16 грудня 2022 року (про визнання незаконною бездіяльності приватного виконавця Хорішка О.О.) у справі №907/62/18 постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги цього висновку не спростовують.

Керуючись ст. 269, 270, 271 276, 281, 282, 284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 16 грудня 2022 року у справі №907/62/18 залишити без змін, апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» - без задоволення.

Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» .

Постанова набирає законної сили з дня прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 08 березня 2022 року.

Суддя В.М.Гриців

Суддя О.В. Зварич

Суддя І.Б. Малех