ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення заяви про неплатоспроможність

"14" березня 2023 р. Справа № 922/850/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

розглянувши матеріали

заяви ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Харківської області з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, в якій просить суд:

1) прийняти дану заяву до розгляду;

2) відкрити провадження у справі про мою неплатоспроможність;

3) затвердити кандидатуру Белінської Наталії Олександрівни та призначити керуючим реструктуризацією моїх боргів;

4) оприлюднити оголошення про відкриття провадження у справі про мою неплатоспроможність на офіційному сайті Вищого господарського суду України;

5) задовольнити мою заяву;

6) винести постанову;

7) визнати мене неплатоспроможною;

8) прийняти пропозиції - мій запропонований план реструктуризації;

9) зупинити всі штрафні санкції, пеню, комісію, проценти (загальний мораторій) щодо мене, починаючи з дня винесення рішення.

У своїй заяві ОСОБА_1 зазначає, що згідно з даними УБКІ та особистими підрахунками він має заборгованості перед кредиторами яка складає приблизно 379759,43 грн. Дана заборгованість виникла на підставі відповідних договорів та/або угод, укладених між нею та 3 фінансовими установами, а саме:

- АТ "УніверсалБанк";

- АТ "ІдеяБанк";

- АТ "Райффайзен Банк Аваль".

ОСОБА_1 вказує, що станом на дату подання заяви вона працевлаштована у ТОВ "АТБ-Маркет", проте фактично з березня 2022 року не працює, оскільки, перебуває у Німеччині, як особа, що потребує тимчасового захисту та отримує виплати від уряду цієї країни допомогу у розмірі 449 євро щомісячно.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 07.03.2023 у справі № 922/850/23 заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність залишено без руху у зв`язку з відсутністю доказів авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень, проєкту плану реструктуризації боргів, який відповідає вимогам ст. 124 Кодексу України з процедур банкрутства та доказів наявності заборгованості перед кредиторами, вказаними у заяві, щодо кожного кредитора окремо і з документальним підтвердженням суми грошових вимог (загальної суми, суми заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання; надано останній п`ятиденний строк для усунення недоліків поданої заяви.

13.03.2023 від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків (вх. № 5854 від 13.03.2023). До зазначеної заяви ОСОБА_1 додала проєкту плану реструктуризації боргів та довідки про рух коштів на рахунках, відкритих у АТ "Райффайзен Банк" та АТ "Універсалбанк".

Разом з тим, до заяви не додано доказів авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень. У заяві ОСОБА_1 просить суд прийняти як належний та допустимий доказ авансування боржником винагороди керуючому реструктуризацією договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 24.01.2023, укладений з арбітражним керуючим Белінською Н. О., а також звертає увагу суду на те, що заявником вже здійснено оплату за укладеним з арбітражним керуючим договором про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого у розмірі 14886,00 грн, про що свідчать копії квитанцій: від 28.12.2021 № 0.0..1 на суму 1860,75 грн; від 06.06.2022 № A6E6-KA7K-20E4-5801 на суму 1860,75 грн; від 06.06.2022 № 4372-MHXM-161K-C715 на суму 1860,75 грн; від 03.06.2022 № KP74-780X-TMK0-96PX на суму 1860,75 грн; від 08.07.2022 № HTMB EH6K-P17B-85TC на суму 1860,75 грн; від 08.07.2022 № B9P6-6HXB-CAP4-51X7 на суму 1860,75 грн; від 08.07.2022 № 3594-644H-T071-7HE3 на суму 1860,75 грн; від 03.06.2022 № A401-M6A5-ETT9-TAE2 на суму 1860,75 грн; від 16.08.2022 № Т790-24ХС E7КМ-А68А на суму 1860,75 грн; від 16.08.2022 № Р99К-8СБВ-Р892-6Р5Е на суму 1860,75 грн.

Розглянувши матеріали заяви, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень п. 12 ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

Суд звертає увагу боржника, що дана норма містить чіткий припис-вимогу щодо правил ініціювання провадження у справі про неплатоспроможність. Водночас процесуальні правила відображені в нормах ст. 116 або нормах інших статей Кодекс України з процедур банкрутства не містять альтернативних правил стосовно надання доказів авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень, що додаються до заяви про відкриття провадження.

У своїй заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник зазначає, що згідно з чинною судовою практикою, боржник та арбітражний керуючий не позбавлені можливості укласти угоду, за якою арбітражний керуючий може погодитись на умовах відстрочення оплати до реалізації майна боржника виконувати повноваження керуючого реструктуризацією у справі про неплатоспроможність.

Суд погоджується з даним твердженням боржника. Так, дійсно, в постанові від 19.11.2020 у справі № 910/726/20 Верховний Суд встановив наявність умов на укладення угоди з арбітражним керуючим на умовах відстрочення оплати та наявності майна боржника для погашення грошової винагороди у розмірі, який підлягає авансуванню боржником.

Натомість, у даному випадку договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 24.01.2023, на який посилається ОСОБА_1 , укладений нею з арбітражним керуючим Белінською Н. О. на умовах розстрочення оплати його праці (40260,00 грн протягом 10 місяців), а не відстрочки оплати до реалізації майна боржника, як це визначено в наведеній постанові Верховного Суду.

Суд зазначає про те, що ч. 4 ст. 236 ГПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, суд відхиляє доводи боржника про можливість укладання договору на умовах розстрочення оплати винагороди арбітражного керуючого.

Разом з тим, правилами Кодексу України з процедур банкрутства не передбачено можливість внесення авансування винагороди арбітражному керуючому на депозитний рахунок господарського суду частинами протягом тривалого періоду (10 місяців) та після відкриття провадження у справі, за домовленістю боржника та арбітражного керуючого. Також нормами Кодексу України з процедур банкрутства не передбачено можливість визначати розмір авансування послуг арбітражного керуючого на власний розсуд боржника чи арбітражного керуючого.

З огляду на викладене, суд не приймає договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 24.01.2023, як належний доказ врегулювання між заявником та арбітражним керуючим питання щодо оплати винагороди керуючого реструктуризацією, яка підлягає авансуванню боржником.

У пункті 53 рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" зазначено, що «право на суд» не є абсолютним. Воно може бути підданим обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У пункті 30 постанови від 24.09.2020 у справі № 910/2629/20 Верховний Суд зазначив: «…обов`язок боржника авансувати вищенаведену винагороду арбітражного керуючого до звернення з відповідною заявою до суду встановлений Кодексом України з процедур банкрутства і подання доказів авансування є обов`язковою умовою, встановленою статтею 116 зазначеного Кодексу. При цьому, ані даний Кодекс, ані інші діючі норми законодавства, не передбачають права боржника бути звільненим від авансування винагороди арбітражному керуючому при поданні такої заяви, як не передбачають і умов, за яких суд може відстрочити, розстрочити чи звільнити заявника від здійснення авансування винагороди арбітражному керуючому». Аналогічні правові висновки містяться в постанові Верховного Суду від 23.11.2020 у справі № 922/1734/20.

Разом з тим, суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до ст. 129 Конституції України, здійснюючи свої конституційні обов`язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи даний принцип господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі, й у питанні звільнення, відстрочення чи розстрочення сплати винагороди керуючому реструктуризацією.

Суд акцентує, що в процедурі розгляду заяви про неплатоспроможність можливі випадки заміни арбітражного керуючого у конкретній справі. Зокрема, положеннями ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що арбітражний керуючий може бути відсторонений господарським судом від виконання повноважень розпорядника майна, керуючого реструктуризацією, керуючого санацією, ліквідатора, керуючого реалізацією за його заявою. Також відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень може бути здійснено господарським судом за клопотанням учасника провадження у справі або за власною ініціативою у разі: невиконання або неналежного виконання обов`язків, покладених на арбітражного керуючого; зловживання правами арбітражного керуючого; подання до суду неправдивих відомостей; відмови арбітражному керуючому в наданні допуску до державної таємниці або скасування раніше наданого допуску; припинення діяльності арбітражного керуючого; наявності конфлікту інтересів.

Також, положеннями ст. 26 Кодексу України з процедур банкрутства визначено підстави для припинення діяльності арбітражного керуючого, зокрема, такою підставою може бути неможливість виконувати повноваження за станом здоров`я.

Окрім цього, нормами ст. 29 Кодексу України з процедур банкрутства передбачені випадки тимчасового зупинення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого. Для прикладу, тимчасове зупинення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого, може мати місце у разі застосування до арбітражного керуючого як підозрюваного чи обвинуваченого у кримінальному провадженні запобіжних заходів у виді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово або у робочий час чи тримання під вартою - на час дії запобіжного заходу, а у разі застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді тимчасового обмеження у користуванні спеціальним правом - на час дії такого заходу.

А отже, з наведених процедурних норм вбачається, що під час провадження у справі про неплатоспроможність можуть мати місце випадки заміни арбітражного керуючого у конкретній справі внаслідок відсторонення, припинення діяльності, тимчасового зупинення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого тощо.

Однак, за умови відсутності авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією, новий керуючий реструктуризацію буде позбавлений можливості отримати винагороду, право на яку передбачене п. 3 ч. 1 ст. 12 Кодексу України з процедур банкрутства.

За таких умов наявність угоди боржника з попереднім арбітражним керуючим не зможе замінити отримання новим арбітражним керуючим визначеної та гарантованої винагороди в розмірі та порядку, передбаченому Кодексом України з процедур банкрутства, оскільки зобов`язання боржника будуть персоналізовані щодо конкретного арбітражного керуючого.

Окрім того, у даному випадку, ОСОБА_1 при зверненні до суду з заявою зазначає, що вона має значну заборгованість перед кредиторами, яка виникла у зв`язку з неможливістю виконання нею грошових зобов`язань за відповідними договорами та/або угодами. У заяві вказується, що вона не може виконувати свої зобов`язання через відсутність грошових коштів та інших активів в необхідному розмірі.

ОСОБА_1 , вказує, що вона не має інших доходів окрім допомоги від уряду Республіки Німеччина у розмірі 449 євро щомісячно яку вона отримує як особа, що потребує тимчасового захисту. При цьому, як вбачається із наданого нею проекту Плану реструктуризацією боргів, з отриманих коштів вона може витрачати лише по 117,87 грн. щомісячно з метою задоволення вимог її кредиторів, оскільки решта суми іде на задоволення її соціальних та побутових потреб. При цьому, про необхідність та можливість оплати послуг арбітражного керуючого на умовах відстрочки оплати в цьому проекту Плану реструктуризацією боргів взагалі не йдеться.

В контексті вказаного цілком ймовірним є виникнення ситуації коли ОСОБА_1 також буде не в змозі виконати свої зобов`язання перед арбітражним керуючим Белінською Н. О. за договором про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 24.01.2023, що в свою чергу може призвести до порушення прав арбітражного керуючого на оплату праці, ускладнення або взагалі припинення виконання ним своїх обов`язків як керуючого реструктуризацією в межах даної справи.

Зазначене додатково свідчить про необхідність виконання ОСОБА_1 законодавчо встановленої вимоги щодо додання до заяви про неплатоспроможність доказів авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

У даному ж випадку, як вже зазначалося, таких доказів ОСОБА_1 в повному обсязі суду не надано, оскільки зі змісту наданих нею платіжних документів (квитанцій: від 28.12.2021 № 0.0..1 на суму 1860,75 грн; від 06.06.2022 № A6E6-KA7K-20E4-5801 на суму 1860,75 грн; від 06.06.2022 № 4372-MHXM-161K-C715 на суму 1860,75 грн; від 03.06.2022 № KP74-780X-TMK0-96PX на суму 1860,75 грн; від 08.07.2022 № HTMB EH6K-P17B-85TC на суму 1860,75 грн; від 08.07.2022 № B9P6-6HXB-CAP4-51X7 на суму 1860,75 грн; від 08.07.2022 № 3594-644H-T071-7HE3 на суму 1860,75 грн; від 03.06.2022 № A401-M6A5-ETT9-TAE2 на суму 1860,75 грн; від 16.08.2022 № Т790-24ХС E7КМ-А68А на суму 1860,75 грн; від 16.08.2022 № Р99К-8СБВ-Р892-6Р5Е на суму 1860,75 грн.) вбачається оплата послуг арбітражного керуючого лише у розмірі 14886,00 грн. тоді як до сплати підлягає сума 40260 грн.

Відповідно до положень ст. 38 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд після закінчення строку на усунення недоліків заяви повертає її та додані до неї документи без розгляду. Про повернення заяви про відкриття провадження у справі без розгляду господарський суд постановляє ухвалу.

Згідно з положеннями п. 4 ч. 1 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Таким чином, оскільки, ОСОБА_1 в повному обсязі не усунуто недоліків заяви, про які йшлось в ухвалі 07.03.2023 (а саме: не надано доказів авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень), заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність підлягає поверненню заявнику.

Керуючись 34, 37-38 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 174, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути ОСОБА_1 заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та у строки, передбачені статтями 254-258 ГПК України з урахуванням вимог пп. 17.5 п.17 ч. 1 Перехідних положень ГПК України.

Суддя Байбак О.І.

Примітка: Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків (ст.174 ГПК України).