РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.02.2023Справа № 910/10189/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Айс.Клімат»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікна-Світ»

про стягнення 335384,64 грн

Суддя Людмила ШКУРДОВА

Секретар с/з Божко А.І.

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Айс.Клімат» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікна-Світ» про стягнення 250683,89 грн передплати за договором підряду 17/21 від 17.03.2021, а також 18749,86 грн неустойки, 9663,35 грн 3% річних та 56519,25 грн інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що після отримання від позивача обумовленого договором підряду № 17/21 від 17.03.2021, укладеного між позивачем та відповідачем, авансового платежу у розмірі 250683,89 грн відповідач жодних дій по виконанню договору не вчинив, тому для позивача стало очевидним, що в строки, встановлені пунктом 2.1 договору відповідач зобов`язання не виконає. Враховуючи зазначене, позивач, як замовник, скористався власним безумовним правом, передбаченим ч. 4 ст. 849 ЦК України, на розірвання договору підряду № 17/21 від 17.03.2021 в односторонньому порядку, з огляду на що підстава, на якій відповідач отримав попередню оплату, відпала, у зв`язку з чим позивач посилаючись на ст. 1212 ЦК України, просив стягнути з відповідача 250683,89 грн передплати, а також 9663,35 грн 3% річних та 56519,25 грн інфляційних втрат відповідно до ст. 625 ЦК України та 18749,86 грн неустойки згідно з п. 6.2 договору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.10.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

11.11.2022 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позов, в якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідач зазначає, що на виконання договору підряду № 17/21 від 17.03.2021 р. ним, як виконавцем за вказаним договором, після отримання авансового платежу в розмірі 250683,89 грн було закуплено матеріалів та послуг на суму 253209,96 грн, частина яких 11.05.2021 була завезена на територію об`єкта виконання робіт, а саме матеріали на суму 45253,85 грн. Відповідач вважає, що прийнявши матеріали для виконання робіт та допустивши підрядника на об`єкт виконання робіт для розвантаження продукції, позивач своєю дією підтвердив продовження дії договору, що анулювало претензію щодо дострокового розірвання договору, за умовами якого строк виконання робіт закінчувався 17.05.2021.

30.11.2022 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вказує, що з наданих відповідачем на підтвердження закупівлі матеріалів документів не вбачається, що ці матеріали закуповувалися для виконання умов договору підряду № 17/21 від 17.03.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.12.2022 постановлено розглядати справу № 910/10189/22 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 17.01.2023.

06.02.2023 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про уточнення (зміна розміру) позовних вимог, в якому він просить суд стягнути з відповідача 250683,89 грн, що були отримані в якості передплати за договором підряду № 17/21 від 17.03.2021 р., а також неустойку в розмірі 4134,57 грн, 3% річних в розмірі 10652,35 грн та інфляційні втрати у розмірі 69913,83 грн.

Таким чином, господарським судом міста Києва розглядаються позовні вимоги про стягнення 250683,89 грн попередньої оплати, неустойки в розмірі 4134,57 грн, 10631,74 грн 3% річних та 69913,83 грн інфляційних втрат, загалом 335384,64 грн.

У судовому засіданні 07.02.2023 суд протокольною ухвалою постановлено закрити підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 28.02.2023 р.

У судовому засіданні 28.02.2023 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва,

ВСТАНОВИВ:

17.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Айс.Клімат» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вікна-Світ» (підрядник) був укладений договір підряду № 17/21

Відповідно до п. 1.1 договору підрядник згідно із завданням замовника власними та залученими силами та коштами на свій ризик виконує роботи з виготовлення металевих конструкцій (далі - роботи), специфікація вартість яких приведені у додатку № 1 до цього договору, а замовник зобов`язується прийняти та сплатити роботи, виконані підрядником.

Відповідно до п. 1.4 договору роботи виконуються на об`єкті замовника: Житловий будинок за адресою: с. Гатне.

Згідно з п. 2.1 договору термін виконання робіт виготовлення металевих конструкцій - до 30.04.2021 р., або 30 робочих днів з моменту перерахування авансу зг. п. 5.1 замовником на розрахунковий рахунок підрядника.

Пунктом 4.1 договору та додатком № 1 до договору сторонами погоджено договірну ціну з урахуванням ПДВ - 501 370,00 грн.

Пунктом 5.1 договору, передбачено, що замовник протягом 5 банківських днів після підписання договору уповноваженими представниками сторін перераховує підряднику аванс 50% вартості робіт, на основі рахунку, представленого підрядником на момент підписання договору, що становить разом з ПДВ - 250 685,00 грн. шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок підрядника.

Відповідачем виставлено позивачу рахунок-фактуру № 12 від 19.03.2021 р. на суму 250683,89 грн.

31.03.2021 р. позивачем сплачено вказаний рахунок, що підтверджується платіжним дорученням № 1473 від 31.03.2021 р. на загальну суму 250683,89 грн. із зазначенням призначення платежу "оплата за матеріал згідно р-ф №12 у сумі 208903,24 грн. ПДВ - 20% 41780,65 грн.".

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частиною 1 ст. 843 Цивільного кодексу України передбачено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

За приписами статті 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Частиною 4 ст. 879 ЦК України встановлено, що оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

У пункті 2.1 договору підряду № 17/21 від 17.03.2021 сторони погодили строк виконання робіт виготовлення металевих конструкцій - до 30.04.2021 р., або 30 робочих днів з моменту перерахування авансу зг. п. 5.1 замовником на розрахунковий рахунок підрядника.

Оскільки позивачем аванс у сумі 250683,89 грн було сплачено 31.03.2021 р., то останнім/кінцевим днем виконання робіт є 17.05.2021 р.

На підтвердження виконання робіт за договором підряду № 17/21 від 17.03.2021 р., відповідач посилається на додані до відзиву накладні на закуплю матеріалів на суму 253209,96 грн.

Однак, надані відповідачем суду копії накладних на придбання у контрагентів матеріалів, не містять будь-якої вказівки на придбання такого обладнання та його подальше використання саме в порядку виконання умов договору підряду № 17/21 від 17.03.2021 р.

Додана до відзиву довідка контрагента відповідача від 27.07.2021 не є доказом підтвердження того, що матеріали, які замовлялись відповідачем призначались саме на об`єкт, вказаний в договорі підряду № 17/21 від 17.03.2021 р., оскільки посилання на об`єкт, на який будуть спрямовані закуплені у контрагентів матеріали, чи посилання на договір, на виконання якого будуть спрямовані такі матеріали, має міститись у відповідному договорі на закупівлю товарів або у первинній документації на закупівлю матеріалів, необхідних для виконання відповідачем зобов`язання за договором підряду № 17/21 від 17.03.2021 р., також із наданих відповідачем накладних на закупівлю матеріалів не вбачається, що ним закуплені саме алюмінієвий профіль теплої серії Alumii, склопакети та фурнітура фірми Zigenia, які передбачені в специфікації до договору від 17.03.2021 р.

Заява свідка ОСОБА_1 від 02.02.2023 р., підпис на якій посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрована в реєстрі за № 140, додана відповідачем до матеріалів справи на підтвердження обставини завезення 11.05.2021 на територію об`єкта виконання робіт матеріалів/комплектуючих на суму 45253,85 грн. для виконання робіт за договором підряду № 17/21 від 17.03.2021, не береться судом до уваги, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 87 ГПК України обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах не можуть встановлюватися на підставі показань свідків.

Таким чином, суду не надано доказів в розумінні ст.ст. 76-77 ГПК України початку виконання відповідачем робіт з виготовлення металевих конструкцій на виконання договору підряду від 17.03.2021 № 17/21.

Водночас, позивачем до позову додано копію Робочого проекту до договору № 17/21 від 17.03.2021 р., затвердженого відповідачем 17.05.2021 р.

Розроблення відповідачем лише 17.05.2021 р. робочого проекту на виконання робіт свідчить про те, що роботи з виготовлення металевих конструкцій на виконання договору підряду від 17.03.2021 № 17/21 не виконані та те виконувалися.

30.04.2021 р. позивач направив на електронну адресу відповідача претензію № 3004 від 30.04.2021, в якій вимагав розірвання договору підряду від 17.03.2021 № 17/21 та повернення авансового платежу у сумі 250683,89 грн.

Листом від 11.05.2021 у відповідь на вказану претензію відповідач зазначив, що строк виконання робіт за договором настає 17.05.2021, при умові сплати позивачем ще 30% вартості робіт після отримання замовником повідомлення про завершення робіт по виготовленню конструкцій та готовністю початку робіт по заповненню склопакетами світлопрозорих алюмінієвих конструкцій (п. 5.2 договору). Відповідач також зазначив, що про завершення робіт по виготовленню конструкцій позивач повідомлявся. Кошти підприємством ТОВ «Айс.Клімат» сплачені не були, що вказує на штучне створення обставин, які унеможливлюють вчасне виконання підрядником своїх зобов`язань.

Відповідно до п. 5.2 договору замовник протягом 5 банківських днів перераховує підряднику аванс 30% вартості робіт, з моменту отримання повідомлення замовником про завершення робіт.

В матеріалах справи відсутні докази повідомлення відповідачем позивача про готовість металевих конструкцій відповідно до п. 5.2 договору.

Договір, відповідно до статті 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки; відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частин першої та третьої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено законом або договором. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Отже, за змістом наведених положень законодавства розірвання договору може бути вчинено як за згодою сторін, так і у разі односторонньої відмови від нього. За загальним правилом розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак окремі договірні відносини допускають можливість одностороннього розірвання договору. Право сторони на одностороннє розірвання договору може бути передбачено законом або безпосередньо у договорі, а може залежати від вчинення/невчинення сторонами договору певних дій, так і без будь-яких додаткових умов (безумовне право сторони на відмову від договору).

Згідно з частиною другою статті 598 ЦК України припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до п. 8.1 договору припинення дії договору можливо тільки за письмовою згодою сторін або у випадках передбачених чинним законодавством.

Наслідки порушення умов договору щодо строків виконаних робіт передбачені частинами другою та третьою статті 849 ЦК України в межах здійснення замовником права перевірки у будь-який час ходу та якості роботи, не втручаючись у діяльність підрядника.

Зокрема, частиною другою статті 849 ЦК України визначено, що якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Передбачене частиною 4 статті 849 ЦК України право замовника у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду є безумовним.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, як замовник, скористався власним безумовним правом, передбаченим частиною 4 статті 849 ЦК України щодо розірвання договору підряду № 17/21 від 17.03.2021 року в односторонньому порядку шляхом надсилання письмової претензії про розірвання договору.

Доводи відповідача стосовно того, що прийнявши матеріали для виконання робіт та допустивши підрядника на об`єкт виконання робіт для розвантаження продукції, позивач своєю дією підтвердив продовження дії договору, не знайшли свого підтвердження.

Положеннями частин першої, третьої статті 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставне набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються також до вимог, зокрема, про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні.

Таким чином, із змісту зазначеної норми вбачається, що підставою виникнення зобов`язання, визначеного даною нормою, є сукупність наступних умов: набуття (збереження) майна (майном також є грошові кошти) однією особою за рахунок іншої; відсутність для цього підстав, або коли така підстава згодом відпала. До таких підстав відноситься також випадок, коли зобов`язання було припинено на вимогу однієї із сторін, якщо це допускається договором або законом.

Судом встановлено, що на виконання умов договору підряду № 17/21 від 17.03.2021 позивачем перераховано на рахунок відповідача попередню оплату на суму 250683,89 грн.

З урахуванням положень статей 837, 849, 1212 ЦК України встановлено припинення зобов`язань сторін за договором підряду № 17/21 від 17.03.2021 в односторонньому порядку на підставі поданої ТОВ «Айс.Клімат» в порядку частини другої статті 849 ЦК України претензії, з огляду на що суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Айс.Клімат» та стягнення з ТОВ «Вікна-Світ» на користь ТОВ «Айс.Клімат» попередньої оплати за вказаним договором відповідно до вимог статті 1212 ЦК України.

Позивачем також заявлено до стягнення з відповідача 69913,83 грн інфляційних втрат, нарахованих за період з 01.05.2021 по 29.09.2022 з урахуванням індексів інфляцій за період з травня 2021 року по вересень 2022 року, а також 10652,35 грн. 3% річних, нарахованих за період з 01.05.2021 по 29.09.2022.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Визначаючи розмір грошових сум, які підлягають стягненню на користь позивача згідно статті 625 ЦК України позивачем не враховано, що у ТОВ «Вікна-Світ» обов`язок повернути грошові кошти в сумі 250683,89 грн, щодо яких відпала підстава на якій вони були набуті, виник 01.05.2021 р., тобто на наступний день після отримання відповідачем претензії ТОВ «Айс.Клімат» в якій він, як замовник, повідомив про відмову від договору, а отже починаючи з наступного дня (з 02.05.2021) підлягають нарахуванню інфляційні втрати та 3% річних від простроченої суми.

Суд, перевіривши розрахунок інфляційних втрат з урахуванням індексів інфляцій за період з травня 2021 року по вересень 2022 року, встановив, що наданий позивачем інфляційних втрат є арифметично вірним, отже суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 69913,83 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до вірного розрахунку, здійсненого судом, сума 3% річних нарахованих на суму 250683,89 грн за період з 02.05.2021 по 29.09.2022 становить 10631,74 грн, яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Позивачем також заявлено до стягнення 4134,57 грн. пені, нарахованої за період з 18.03.2021 по 30.04.2021 на суму 250683,89 грн.

Відповідно до вимог ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до п. 6.2 договору, сторони визначили, що при невиконанні робіт, в передбачений договором термін підрядник сплачує замовникові неустойку у розмірі подвійної облікової главки НБУ від вартості невиконаних робіт за кожен день прострочення, але не більше 5% від вартості цих робіт.

При здійсненні розрахунку пені позивачем не враховано, що протягом дії договору підряду № 17/21 від 17.03.2021, враховуючи визначений пунктом 2.1 вказаного договору кінцевий строк виконання робіт, прострочення виконання робіт не мало місце.

Крім того, після односторонньої відмови ТОВ «Айс.Клімат» від вказаного договору в порядку частини другої статті 849 ЦК України, положення договору, зокрема щодо стягнення неустойки (пені), не можуть бути застосовані.

Отже правові підстави для задоволення вимоги про стягнення пені передбаченої договором відсутні.

Таким чином, позовні вимоги ТОВ «Айс.Клімат» підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікна-Світ» (04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, буд. 3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Айс.Клімат» (08133, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Ватутіна, буд. 25/21, оф. 80, ) 250683 (двісті п`ятдесят тисяч шістсот вісімдесят три) грн 89 коп. попередньої оплати, 10631 (десять тисяч шістсот тридцять одну) грн 74 коп. 3% річних, 69913 (шістдесят дев`ять тисяч дев`ятсот тринадцять) грн 83 коп. інфляційних втрат та 4968 (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 44 коп. витрат зі сплати судового збору.

3. В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя Людмила ШКУРДОВА

Дата складення тексту рішення: 08.03.2023