ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"14" березня 2023 р. Справа№ 910/5651/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Грека Б.М.

Полякова Б.М.

розглянувши заяву про відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя Тарасенко К.В., судді: Іоннікова І.А., Разіна Т.І. від розгляду апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Нашивайло Людмили Борисівни на рішення Господарського суду міста Києва від 19.01.2023 (повний текст рішення складено: 06.02.2023) у справі №910/5651/22 (суддя - Щербаков С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 5»

до Фізичної особи-підприємця Нашивайло Людмили Борисівни

про стягнення 38 870, 34 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.01.2023 у справі №910/5651/22 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 5» задоволено.

Присуджено до стягнення з Фізичної особи-підприємця Нашивайло Людмили Борисівни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 5» 38 870 грн 34 коп. - заборгованості та 2 481 грн 00 коп. - судового збору.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Фізична особа-підприємець Нашивайло Людмила Борисівна звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 19.01.2023 у справі №910/5651/22 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.02.2023 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Іоннікова І.А., Разіна Т.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2023 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/5651/22 та відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Нашивайло Людмили Борисівни на рішення Господарського суду міста Києва від 19.01.2023 по справі до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №910/5651/22.

27.02.2023 матеріали справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.02.2023 відкрито апеляційне провадження у справі №910/5651/22 за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Нашивайло Людмили Борисівни на рішення Господарського суду міста Києва від 19.01.2023 у справі №910/5651/22. Перегляд оскаржуваного рішення ухвалено здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

09.03.2023 до Північного апеляційного господарського суду від Фізичної особи-підприємця Нашивайло Людмили Борисівни надійшла заява про відвід колегії складу суду по справі №910/5651/22.

Вказана заява мотивована тим, що з інформації яка розміщена на сайті Вищої ради правосуддя заявник довідалась, що на учасників судової колегії систематично подаються скарги про притягнення до дисциплінарної відповідальності, що, на думку заявниці, може свідчити про обставини систематичного порушення процесуальних прав сторін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2023 у справі №910/5651/22 визнано відвід заявлений Фізичною особою-підприємця Нашивайло Людмили Борисівни необґрунтованим.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.03.2023 заява Фізичної особи-підприємця Нашивайло Людмили Борисівни про відвід головуючого судді Тарасенко К.В., суддів: Іоннікової І.А., Разіної Т.І., передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В. судді: Грек Б.М., Поляков Б.М.

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду, розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Нашивайло Людмили Борисівни про відвід колегії суддів не знайшла підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» (Заява №7577/02) від 03.05.2007 суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

В рішенні у справі «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 зазначено наступне. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії», від 24.02.1993, Series A N 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії», заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) ( рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру», заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства», п. 32, Reports 1996-III). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення від 26.10.1984 у справі "Де Куббер проти Бельгії", Series A, №86). Насамкінець, концепції незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду (рішення у справі "Сасілор-Лормін проти Франції", заява №65411/01, п. 62, ECHR 2006-XIII).

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Стаття 35 Господарського процесуального кодексу України (надалі -ГПК України) визначає підстави для відводу (самовідводу) судді, а саме:

- суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Статтею 36 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі.

Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції.

Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Водночас, згідно з п. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Подана фізичною особою-підприємцем Нашивайло Людмилою Борисівною заява про відвід колегії суддів обґрунтована тим, що з інформації яка розміщена на сайті Вищої ради правосуддя заявник довідалась, що на учасників судової колегії систематично подаються скарги про притягнення до дисциплінарної відповідальності, що, на думку заявниці, може свідчити про обставини систематичного порушення процесуальних прав сторін.

Розглянувши заяву фізичної особи-підприємця Нашивайло Людмили Борисівни про відвід суддів: Тарасенко К.В., Іоннікової І.А., Разіної Т.І., суд не вбачає підстав для її задоволення, оскільки наведені заявником доводи їх обґрунтування в розумінні ст. ст. 35, 36 Господарського процесуального кодексу України, не можуть бути підставою для відводу суддів.

Крім того, заява про відвід не містить даних про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів. Інші твердження заявника щодо упередженості та необ`єктивності суддів є припущеннями, які не підтверджені наявними у матеріалах справи документами.

Згідно п. 7, п. 11 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

За таких обставин, керуючись ст. 35, 36, 39, 42, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви фізичної особи-підприємця Нашивайло Людмили Борисівни про відвід суддів Тарасенко К.В., Іоннікової І.А., Разіної Т.І. у справі №910/5651/22 відмовити.

2. Справу №910/5651/22 повернути до розгляду колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Тарасенко К.В., Іоннікової І.А., Разіної Т.І.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді Б.М. Грек

Б.М. Поляков