ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

"07" березня 2023 р. Cправа № 902/266/23

Господарський суд Вінницької області у складі судді Шамшуріної Марії Вікторівни, за участю секретаря судового засідання Шейгець І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 опікуна заявника - ОСОБА_2 № б/н від 23.02.2023 (вх. №01-40/17/23 від 23.02.2023) про забезпечення позову до подання позовної заяви

Особа, яка може отримати статус позивача: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), опікун - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Особа, яка може отримати статус відповідача: Вінницька міська рада (21050, Вінницька обл., місто Вінниця, вулиця Соборна, будинок 59, ідентифікаційний код юридичної особи 25512617)

Особи, які можуть отримати статус третіх осіб:

Комунальне некомерційне підприємство "Вінницький міський клінічний пологовий будинок № 2" (21001, місто Вінниця, проспект Коцюбинського, будинок 50, ідентифікаційний код юридичної особи 05484451),

Національна професійна спілка "Прометей" (04111, місто Київ, вул. Щербаківського Данила, будинок 60, ідентифікаційний код юридичної особи 43998344)

за участю представників:

від заявника - Кавінська Л.М., що діє в інтересах заявника ОСОБА_2

від Вінницької міської ради - Заярна Н.О., Лірник І.І., у порядку самопредставництва

від Комунального некомерційного підприємства "Вінницький міський клінічний пологовий будинок № 2" - не з`явився

від Національної професійної спілки "Прометей" - керівник Павленко Ю.Є., у порядку самопредставництва

В С Т А Н О В И В:

23.02.2023 року до Господарського суду Вінницької області через підсистему "Електронний суд" надійшла заява № б/н від 23.02.2023 (вх. № 01-40/17/23 від 23.02.2023) ОСОБА_2 в інтересах якого діє його опікун Кавінська Лілія Михайлівна про вжиття заходів забезпечення позову до пред`явлення позову з вимогами до Вінницької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача: Комунальне некомерційне підприємство "Вінницький міський клінічний пологовий будинок № 2", Національна професійна спілка "Прометей" у якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії рішення Вінницької міської ради 25 сесії 8 скликання № 1208 від 30.09.2022 "Про реорганізацію комунального некомерційного підприємства "Вінницький міський клінічний пологовий будинок № 2".

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.02.2023 вказану заяву розподілено судді Шамшуріній М.В., з присвоєнням єдиного унікального номеру справи № 902/266/23.

Відповідно до положень частин 1, 3, 4 статті 140 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 27.02.2023 року заяву ОСОБА_2 № б/н від 23.02.2023 про забезпечення позову до подачі позовної заяви поданої до суду в його інтересах опікуном ОСОБА_1 призначено до розгляду в судовому засіданні на 07.03.2023 року о 15:00 год.

06.03.2023 до суду від Вінницької міської ради надійшли заперечення № б/н від 03.03.2023 (вх. № 01-34/2041/23 від 06.03.2023) з додатками, у яких Вінницька міська рада проти заяви про вжиття заходів забезпечення позову по справі № 902/266/23 заперечує з підстав зазначених у них, у задоволенні заяви просить відмовити.

06.03.3023 до суду від ОСОБА_1 надійшла заява № б/н від 06.03.2023 (вх. № 01-34/2042/23 від 06.03.2023) у якій остання зазначила, що заяву про забезпечення позову повністю підтримує, просить розглянути справу за її відсутності.

06.03.3023 до суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання № б/н від 06.03.2023 (вх. № 01-34/2099/23 від 06.03.2023) про долучення доказів з додатками.

У судове засідання 07.03.2023 року з`явилися ОСОБА_1 опікун заявника ОСОБА_2 , представники Вінницької міської ради, представник третьої особи на стороні позивача Національної професійної спілки "Прометей" (у режимі відеоконференції).

Представник третьої особи Комунального некомерційного підприємства "Вінницький міський клінічний пологовий будинок № 2" у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином ухвалою суду від 27.02.2023 року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала подану в інтересах заявника ОСОБА_2 заяву про забезпечення позову, просила її задовольнити та на обгрунтування мотивів вжиття заходів забезпечення позову додатково пояснила, що внаслідок прийняття Вінницькою міською радою 25 сесії 8 скликання рішення № 1208 від 30.09.2022 "Про реорганізацію комунального некомерційного підприємства "Вінницький міський клінічний пологовий будинок № 2" порушено її право на працю та отримання доходу у Комунальному некомерційному підприємстві "Вінницький міський клінічний пологовий будинок № 2" у якому вона працювала багато років, а також порушено право на працю інших працівників цього закладу.

Представники Вінницької міської ради просили відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову з підстав зазначених у запереченнях на заяву про вжиття заходів забезпечення позову та пояснили, що із змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що заявник має намір звернутися до суду із позовом як фізична особа. При цьому між сторонами у справі не існує корпоративних правовідносин, а спір у справі не регулюється нормами Господарського кодексу України чи іншими актами господарського й цивільного законодавства з питань здійснення господарської діяльності.

Зазначили, що заявник обґрунтовує подання майбутнього позову трудовими (приватноправовими) відносинами, а не господарськими, при цьому сам заявник не є стороною цих правовідносин. Необхідність забезпечення позову заявник обґрунтовує інтересами інших осіб - членів трудового колективу та членів Вінницької міської територіальної громади, однак, заявником не доведено право на звернення до суду в інтересах інших осіб, зокрема, членів трудового колективу, а також заявник не наділений повноваженнями на здійснення представництва усієї територіальної громади.

На думку представників Вінницької міської ради майбутній позов, який має намір забезпечити заявник, не відноситься до юрисдикції господарського суду, а тому господарський суд не може вирішувати заяву про забезпечення такого позову, окрім того забезпечення позову у виді зупинення дії оспорюваного рішення не передбачено імперативними положеннями ч. 1 ст. 137 ПІК України, іншими законами або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, тому відсутні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову.

Представники Вінницької міської ради також звернули увагу, що матір заявника ОСОБА_1 , яка працювала на посаді медичної сестри у Комунальному некомерційному підприємстві "Вінницький міський клінічний пологовий будинок № 2" спочатку погодилась на переведення на запропоновану посаду до Комунального некомерційного підприємства «Вінницька міська клінічна лікарня «Центр матері та дитини», про що свідчить її особистий підпис у повідомленні про заплановане звільнення від 04.11.2022, однак 28.02.2023 звернулась із заявою до керівника Комунального некомерційного підприємства "Вінницький міський клінічний пологовий будинок № 2" у якій відмовилась від запропонованої посади та просила звільнити її 28.02.2023 у зв`язку із скороченням чисельності та штату.

Представник третьої особи - Національної професійної спілки "Прометей" підтримав подану ОСОБА_1 в інтересах заявника ОСОБА_2 заяву про забезпечення позову з підстав, викладених у ній та просив її задовольнити.

Третя особа - Комунальне некомерційне підприємство "Вінницький міський клінічний пологовий будинок № 2" не скористалась процесуальним правом на участь у судовому засіданні, письмових пояснень щодо заяви про забезпечення позову не подала.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, заслухавши пояснення представників учасників справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити з огляду на таке.

Положеннями частини 2, частини 3 статті 4 ГПК України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Частиною першою статті 53 ГПК України передбачено, що у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду в інтересах інших осіб, державних чи суспільних інтересах та брати участь у цих справах.

Органи та особи, які відповідно до цього Кодексу звернулися до суду в інтересах інших осіб, мають процесуальні права та обов`язки особи, в інтересах якої вони діють, за винятком обмежень, передбачених частиною другою цієї статті (частина 1 статті 55 ГПК України).

Відповідно до частини 1 статті 57 ГПК України інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб представляють у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки (частина 1 статті 61 ГПК України).

Частиною 4 статті 236 ГПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Положеннями частини 1 статті 137 ГПК України визначено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, яке полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Заходи забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Згідно приписів пунктів 3, 4 частини 1 статті 139 ГПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна, зокрема, містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Отже, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується необхідність забезпечення позову та застосування певного заходу забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з огляду на предмет майбутнього позову, з яким має намір звернутися заявник, з наслідками, які настануть внаслідок, зокрема, зупинення дії оскаржуваного рішення.

Відповідно до частини 4 статті 137 ГПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків від заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших осіб, не залучених до участі у справі. Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у справах №914/2157/19 від 20.07.2020, №910/19256/16 від 10.04.2018, №910/20479/17 від 14.05.2018, №922/1605/18 від 11.09.2018, №909/526/19 від 14.01.2019, №925/288/17 від 25.01.2019, № 904/1417/19 від 26.09.2019.

Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

У заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 в інтересах свого недієздатного сина ОСОБА_2 зазначає, що має намір звернутися до Господарського суду Вінницької області з позовом до Вінницької міської ради, треті особи на стороні позивача: Національна професійна спілка "Прометей", Комунальне некомерційне підприємство "Вінницький міський клінічний пологовий будинок №2" про скасування рішення Вінницької міської ради №1208 від 30.09.2022 «Про реорганізацію комунального некомерційного підприємства «Вінницький міський клінічний пологовий будинок № 2».

Приймаючи до уваги, що заявник має намір звернутися до суду з позовними вимогами, у разі задоволення яких, судове рішення не вимагатиме примусового виконання, така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду не підлягає дослідженню, натомість має досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічний висновок викладений у постанові Об`єднаної палати КГС ВС від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18. Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19.11.2020 у справі № 910/8225/20, від 13.01.2021 у справі № 910/9855/20, від 07.10.2021 у справі № 910/2287/21.

На обгрунтування мотивів вжиття заходів забезпечення позову заявник зазначає, що у зв`язку з незаконною реорганізацією Комунального некомерційного підприємства "Вінницький міський клінічний пологовий будинок №2" порушуються права позивача як члена територіальної громади, який народився в цьому закладі (підтверджується копією обмінної карти ОСОБА_1 з ВМКПБ N2 від 12.03.1993): реорганізація є недбайливим ставленням до комунального майна, веде до занедбання і можливого знесення будівлі по АДРЕСА_2 , втрати і нецільового використання комунального дороговартісного медичного обладнання, втрати кваліфікованих медпрацівників.

У заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 в інтересах заявника ОСОБА_2 також зазначає, що позивач є недієздатним, в результаті незаконної реорганізації Комунального некомерційного підприємства "Вінницький міський клінічний пологовий будинок №2" зазнає майнової шкоди, оскільки є безпорадним і перебуває на утриманні в матері ОСОБА_1 , яка працює у цьому закладі на посаді сестри медичної відділення новонароджених відповідно до наказу №36-Л від 29.07.1985 і не зможе заробляти собі і підопічному синові на життя. При цьому з 2021 року у позивача немає батька, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 ОСОБА_1 також є інвалідом ІІІ групи.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову заявник також обґрунтовує тим, що у зв`язку з незаконною реорганізацією Комунального некомерційного підприємства "Вінницький міський клінічний пологовий будинок №2" порушуються права трудового колективу, який припинить своє існування в результаті реорганізації, місто втратить кваліфікованих лікарів. Зазначає, що трудовий колектив висловився проти реорганізації відповідно до протоколів Конференції трудового колективу від 28.09.2022 та 29.12.2022.

Мотивуючи необхідність забезпечення позову до його подачі заявник зазначає, що існує обґрунтована висока вірогідність того, що державна реєстрація припинення Комунального некомерційного підприємства "Вінницький міський клінічний пологовий будинок №2" як юридичної особи буде проведена до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі. 03.11.2022 працівники цього підприємства отримали повідомлення про заплановане звільнення в порядку п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП (скорочення штату) у зв`язку з вищевказаним Рішенням ВМР №1208. Зазначає, що запропоноване переведення не всім працівникам, а 193 із 257, решта будуть звільнені безповоротно і втратять кваліфікацію за час розгляду позову по суті. Невжиття заходів забезпечення створить незворотні наслідки, унеможливить відновлення роботи Комунального некомерційного підприємства "Вінницький міський клінічний пологовий будинок №2" в силу того, що персонал буде звільнено, а майно буде передано на баланс КНП ВМКЛ «Центр матері та дитини», іншим установам та організаціям, включно з приміщеннями. Цим підтверджується реальна загроза неможливості виконання рішення суду по суті справи.

Заявник зазначає, що підставою для зупинення дії оскаржуваного рішення та заборони Вінницькій міській раді та комісії з реорганізації шляхом приєднання комунального некомерційного підприємства «Вінницький міський клінічний пологовий будинок №2» вчиняти дії з реорганізації Комунального некомерційного підприємства "Вінницький міський клінічний пологовий будинок №2", вчиняти дії щодо її майна є те, що подальше ймовірне прийняття господарським судом рішення про скасування спірного рішення Вінницької міської ради №1208 від 20.09.22 не буде мати наслідком ефективний захист порушеного права, у зв`язку зі швидкоплинністю процесу реорганізації медичного закладу, який знаходиться уже на фінальному етапі, та його незворотністю, що унеможливить поновлення порушених прав заявника.

Заявник стверджує, що мешканці міської територіальної громади втратять доступ до ґарантованих державою медичних послуг, які надає Комунальне некомерційне підприємство "Вінницький міський клінічний пологовий будинок №2", що може мати негативні наслідки для жінок, які планують народжувати в 2023 році.

Заявник також зазначає, що у разі реалізації процедури припинення юридичної особи, невжиття заходів забезпечення позову унеможливить у подальшому виконання рішення суду та практично унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача та всіх працівників КНП «Вінницький міський клінічний пологовий будинок № 2» і членів територіальної громади міста Вінниці.

Відповідно до вимог частини першої статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Положеннями статті 15 ГПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Як вбачається із матеріалів заяви про забезпечення позову заявник має намір пред`явити позов до Вінницької міської ради як до засновника та власника корпоративних прав підприємства комунальної власності Комунального некомерційного підприємства "Вінницький міський клінічний пологовий будинок № 2".

Предметом майбутнього позову є вимога про скасування рішення Вінницької міської ради № 1208 від 30.09.2022 року "Про реорганізацію комунального некомерційного підприємства "Вінницький міський клінічний пологовий будинок № 2", яким вирішено припинити юридичну особу комунальне некомерційне підприємство "Вінницький міський клінічний пологовий будинок № 2" в результаті реорганізації шляхом приєднання до Комунального некомерційного підприємства "Вінницька міська клінічна лікарня "Центр матері та дитини".

У постанові від 10 вересня 2019 року у справі № 921/36/18 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що спори, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності юридичної особи, є корпоративними у розумінні пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України незалежно від того, чи є позивач акціонером (учасником) юридичної особи і мають розглядатися за правилами ГПК України.

У постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 260/91/19 Велика Палата Верховного Суду, усуваючи розбіжності у висновках, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду у подібних правовідносинах, зазначила, що розмежування юрисдикції спорів про оскарження рішень ради як власника корпоративних прав (засновника) комунальної установи про створення, реорганізацію чи припинення діяльності такої установи в залежності від характеру та сфери діяльності такої комунальної установи не ґрунтується на положеннях законодавства. Спори з приводу оскарження рішень ради як власника корпоративних прав (засновника) комунальної установи є найбільш наближеним до спорів, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи, а тому повинні розглядатися за правилами господарського судочинства.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Оскільки у немайнових спорах суд вживає заходів забезпечення позову з превентивною метою щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача, та, зважаючи на завдання господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі, суд має встановити, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза унеможливлення чи суттєвого утруднення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача. Подібний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 31.10.2022 у справі №910/4192/22.

Згідно вимог частини 11 статті 137 ГПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

У заяві про забезпечення позову заявником наводиться обґрунтування підстав скасування спірного рішення Вінницької міської ради.

Водночас, під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову судом не досліджується, адже питання про обґрунтованість заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову (аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 914/970/18, від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20).

Таким чином, твердження заявника, що спірне рішення Вінницької міської ради прийнято з порушенням норм чинного законодавства, без дотримання положень Регламенту Вінницької міської ради на етапі розгляду заяви про забезпечення позову судом не перевіряється, оскільки зазначена обставина підлягає з`ясуванню при розгляді спору по суті.

Інші обставини, якими заявник обґрунтовує свою заяву, зводяться до оцінки правомірності дій Вінницької міської ради, тоді як питання обґрунтованості майбутніх позовних вимог чи правомірності/протиправності дій органу місцевого самоврядування не може оцінюватися чи вирішуватися під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Твердження заявника, що рішення Вінницької міської ради порушує право членів Вінницької міської територіальної громади на отримання медичних послуг, право членів територіальної громади на участь у вирішенні питань, що безпосередньо стосуються прав та законних інтересів громади, права трудового колективу та право всіх працівників на працю, а також твердження, що мешканці міської територіальної громади втратять доступ до ґарантованих державою медичних послуг, які надає Комунальне некомерційне підприємство "Вінницький міський клінічний пологовий будинок №2" , що може мати негативні наслідки для жінок, які планують народжувати в 2023 році не приймається судом до уваги, оскільки забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів саме позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача, однак інші члени територіальної громади, працівники Комунального некомерційного підприємства "Вінницький міський клінічний пологовий будинок №2" на порушення прав яких посилається заявник, не є заявниками у цій справі та не уповноважували заявника вчиняти відповідні процесуальні дії від їх імені.

Судом встановлено, що доказів того, що заявник або його опікун ОСОБА_1 , яка діє лише в інтересах заявника, мають право звертатися до суду в інтересах інших осіб матеріали заяви про забезпечення позову не містять.

Таким чином, припущення заявника про ймовірне порушення прав та інтересів інших осіб не може слугувати підставою для забезпечення позову як в інтересах самого заявника, так і в інтересах інших членів територіальної громади міста Вінниці, працівників Комунального некомерційного підприємства "Вінницький міський клінічний пологовий будинок №2" або невизначеного кола осіб, які не є учасниками справи.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Відповідні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18, у постанові Верховного Суду від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20.

У заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 в інтересах заявника стверджує, що в результаті незаконної реорганізації Комунального некомерційного підприємства "Вінницький міський клінічний пологовий будинок №2" її недієздатний син ОСОБА_2 зазнає майнової шкоди, оскільки є безпорадним і перебуває на утриманні у матері ОСОБА_1 , яка працює у цьому закладі на посаді сестри медичної відділення новонароджених відповідно до наказу №36-Л від 29.07.1985 і не зможе заробляти собі і підопічному синові на життя.

У судовому засіданні з розгляду заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 також пояснила, що внаслідок прийняття Вінницькою міською радою 25 сесії 8 скликання рішення № 1208 від 30.09.2022 "Про реорганізацію комунального некомерційного підприємства "Вінницький міський клінічний пологовий будинок № 2" порушено її право на працю та отримання доходу у Комунальному некомерційному підприємстві "Вінницький міський клінічний пологовий будинок № 2" у якому вона працювала багато років.

На думку суду наведена обставина стосується тверджень щодо порушення права на працю, тобто трудових прав не самого заявника, а його опікуна матері ОСОБА_1 , водночас остання звернулася до суду із заявою про забезпечення позову в інтересах її недієздатного сина ОСОБА_2 , а не в своїх власних особистих інтересах щодо захисту особистих трудових прав внаслідок прийняття відповідачем спірного рішення, а тому вказана обставина не може бути взята до уваги судом в якості підстави для забезпечення позову щодо заявника ОСОБА_2 .

Судом також взято до уваги, що на обгрунтування заперечень щодо заяви про забезпечення позову Вінницькою міською радою подано до суду копію повідомлення про заплановане звільнення адресоване ОСОБА_1 від 04.11.2022 року № 734 з якого вбачається, що останній запропоноване переведення з 01 лютого 2023 року на посаду медичної сестри кабінету терапевта ЖК № 2 Комунального некомерційного підприємства «Вінницька міська клінічна лікарня «Центр матері та дитини» та ОСОБА_1 своїм підписом засвідчила, що погодилася працювати на запропонованій посаді.

Наразі, після звернення до суду із заявою про забезпечення позову у цій справі, 28.02.2023 року ОСОБА_1 подано Комунальному некомерційному підприємству "Вінницький міський клінічний пологовий будинок № 2" заяву, у якій остання зазначила, що відмовляється від запропонованої посади та просила звільнити її із займаної посади на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України.

Таким чином, зазначені твердження ОСОБА_1 спростовуються дослідженими доказами, що вказує на їх необгрунтованість, що виключає вжиття заходів забезпечення позову з цієї підстави в інтересах заявника.

Судом також взято до уваги, що в силу предметної та суб`єктної юрисдикції спорів, які розглядаються господарським судом, твердження щодо ймовірного порушення права на матеріальне забезпечення заявника внаслідок порушення спірним рішенням Вінницької міської ради трудових прав його опікуна не може бути предметом оцінки та розгляду господарським судом, враховуючи, що трудові спори згідно пункту 3 частини 1 статті 20 ГПК України не підвідомчі господарським судам та мають розглядатися у порядку цивільного судочинства.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

За змістом статті 136 ГПК України обґрунтування щодо необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника. Близькі за змістом висновки викладені Верховним Судом, зокрема, у постановах від 21.01.2019 у справі № 902/483/18, від 28.08.2019 у справі №910/4491/19, від 12.05.2020 у справі № 910/14149/19, від 13.01.2020 у справі №922/2163/17.

Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів наявні підстави вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Відповідно до частин третьої-четвертої статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З урахуванням вимог, передбачених статтями 73, 74, 76 ГПК України, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Водночас, у заяві про забезпечення позову представником заявника не наведено фактичних обставин, які б свідчили про реальну ймовірність ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту прав та інтересів безпосередньо заявника (позивача), за захистом яких останній має намір звернутися до суду, у разі задоволення позову.

Доказів наявності обгрунтованих припущень, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника (позивача), за захистом яких має намір звернутися до суду матеріали заяви про забезпечення позову не містять.

Із матеріалів заяви про забезпечення позову вбачається, що представником заявника не наведено обґрунтованих мотивів, на підставі яких суд міг би дійти висновку щодо співмірності, адекватності та обгрунтованості обраного заходу забезпечення позову, а також обґрунтування необхідності забезпечення позову для охорони прав та інтересів саме заявника (позивача).

Будь-яких переконливих обґрунтувань того, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову після набрання законної сили рішенням в господарській справі у разі задоволення позову, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, представником заявника до заяви про забезпечення позову не було надано.

Таким чином, представником заявника не доведено, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він має намір звернутися до суду, що за таких обставин унеможливлює вжиття судом заходів забезпечення позову.

Під час розгляду заяви про забезпечення позову судом також враховано висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 15.07.2022 року у справі №910/4445/21, відповідно до якого за змістом частини першої статті 137 ГПК України серед перелічених цією статтею заходів забезпечення позову відсутній такий захід як зупинення дії оскаржуваного/заперечуваного акта. Водночас, положеннями пункту 10 частини першої статті 137 ГПК України встановлено, що позов забезпечується іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Тобто визначений частиною першою статті 137 ГПК України (в редакції, чинній з 08.02.2020) вичерпний перелік видів заходів забезпечення позову може доповнюватися виключно за рахунок певних заходів забезпечення позову, прямо передбачених Законами України або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (пункт 8.6.).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 136-140, 234, 235, 240, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 поданої в інтересах заявника - ОСОБА_2 № б/н від 23.02.2023 (вх. №01-40/17/23 від 23.02.2023) про забезпечення позову до подачі позовної заяви у справі №902/266/23 відмовити.

2. Згідно зі статтею 235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення. Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

3. За приписами пункту 4 частини 1 статті 255 ГПК України ухвалу про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено окремо від рішення суду першої інстанції до Північно-західного апеляційного господарського суду.

4. Відповідно до частини 1 статті 256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Копію ухвали направити учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення рекомендованої кореспонденції та засобами електронного зв`язку на відомі суду електронні адреси: Кавінської Л.М. - ІНФОРМАЦІЯ_1 , Вінницької міської ради - , Комунального некомерційного підприємства "Вінницький міський клінічний пологовий будинок № 2" - , Національної професійної спілки "Прометей" - .

Повний текст ухвали складено та підписано 13.03.2023 року.

Суддя Шамшуріна М.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - заявнику, 21001, місто Вінниця, проспект Коцюбинського, будинок 30, квартира 124; ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

3 - Вінницькій міській раді, 21050, Вінницька обл., місто Вінниця, вулиця Соборна, будинок 59; ;

4 - Комунальне некомерційне підприємство "Вінницький міський клінічний пологовий будинок № 2", 21001, місто Вінниця, проспект Коцюбинського, будинок 50;;

5 - Національна професійна спілка "Прометей", 04111, місто Київ, вул. Щербаківського Данила, будинок 60; .