ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2023 р. Справа №909/1185/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя О.В. Зварич

судді В.М. Гриців

І.Б. Малех,

секретар судового засідання Р.А. Пишна,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Стриганецький кар`єр" б/н від 14.11.2022 року (вх. № 01-05/2784/22 від 16.11.2022 року; вх. № 01-05/2819/22 від 21.11.2022 року)

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 06.10.2022 року (суддя С.М. Кобецька; повний текст рішення складено 17.10.2022 року)

у справі № 909/1185/21

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціальна науково-реставраційна проектно-будівельно-виробнича майстерня "Україна-Реставрація" (надалі ТзОВ "Майстерня "Україна-Реставрація")

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Стриганецький кар`єр" (надалі ТзОВ "Стриганецький кар`єр")

про стягнення 808328,74 грн, з яких: 678003,99 грн - основний борг, 29630,83 грн - 3% річних, 100693,92 грн - інфляційні втрати,

за участю:

від позивача (в режимі відеоконференції): Виговська Л.В. адвокат (ордер серії АІ №1322639 від 19.12.2022 року);

від відповідача (в режимі відеоконференції): Мишко О.В. адвокат (ордер серії АІ №1307031 від 14.11.2022 року),

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та відзиву на позовну заяву

06.12.2021 року ТзОВ "Майстерня "Україна-Реставрація" звернулось до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до ТзОВ "Стриганецький кар`єр" про стягнення 808328,74 грн, з яких: 678003,99 грн - основний борг, 29630,83 грн - 3% річних, 100693,92 грн - інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань по оплаті робіт, виконаних позивачем в період з серпня по вересень 2020 року на підставі договору №14/11 від 14.11.2019.

У відзиві на позовну заяву (вх. № 252/22) відповідач заперечив проти задоволення позову, стверджуючи, що позивач, в порушення пункту 4.6 договору №14/11 від 14.11.2019, не надав необхідної виконавчої документації відповідно до умов ДБН А.3.1-5.2016 "Організація будівельного виробництва", у зв`язку з чим, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми КБ-3 за серпень, вересень 2020 року залишились не підписані замовником, і відповідно, виконані підрядником роботи не прийнято, в т.ч. через наявні недоліки у виконаних роботах, встановлені Товариством у дефектних актах від 05.10.2020, 18.02.2021. Також вважає позовні вимоги передчасними, адже в розумінні пунктів 4.6, 4.9 договору кінцевий строк розрахунку з позивачем не настав.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 06.10.2022 року у справі №909/1185/21 (суддя С.М. Кобецька) задоволено позов ТзОВ "Майстерня "Україна-Реставрація". Стягнуто з ТзОВ "Стриганецький кар`єр" на користь ТзОВ "Майстерня "Україна-Реставрація" 678003,99 грн - заборгованості, 29630,83 грн - 3% річних, 100693,92 грн - інфляційних втрат, 12124,93 грн - судового збору.

В ході розгляді справи суд першої інстанції встановив, що належним чином оформленими, підписаними та скріпленими печатками, як підрядника, так і замовника актами приймання виконаних будівельних робіт КБ-2в №1 за серпень 2020, №№ 2, 3, 4, 5, 6, 7 за вересень 2020 підтверджено виконання позивачем та прийняття відповідачем будівельних робіт, обумовлених договором №14/11 від 14.11.2019, на загальну суму 8113839,29 грн. Підписання відповідачем 31.08.2020 та 30.09.2020 без жодних зауважень актів приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в № №1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 свідчить про відсутність у замовника при прийнятті виконаних підрядником будівельних робіт будь-яких заперечень щодо їх якості, кількості та вартості, і відповідно породжує у нього обов`язок оплатити такі роботи в повному обсязі. Суд вказав, що акти приймання виконаних будівельних робіт примірної форми КБ-2в є основою для складання довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати примірної форми КБ-3, саме тому, непідписання відповідачем довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми КБ-3 за серпень 2020 від 31.08.2020, за вересень 2020 від 30.09.2020 на суму 8113839,29 грн, не спростовує виконання позивачем робіт на вказану суму. Разом з тим, у відповідності до зведеної виписки АТ "Альфа-Банк" за період з 14.11.2019-23.11.2021 відповідач 19.01.2021, 12.02.2021, 12.05.2021, 02.06.2021, 04.08.2021 перерахував на рахунок позивача грошові кошти на загальну суму 650000,00 грн з призначенням платежу "оплата за виконані будівельні роботи згідно договору №14/11 від 14.11.2019". Відповідач не надав суду доказів про оплату повної вартості виконаних позивачем робіт, у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 678003,99 грн. Також суд визнав правомірними заявлені позивачем до стягнення на підставі ст. 625 ЦК України суми 3% річних та інфляційних втрат.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Відповідач подав апеляційну скаргу на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 06.10.2022 року у справі №909/1185/21, в якій просить скасувати зазначене рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позову. Звертає увагу на те, що позивач в порушення вимог п.п. 4.6, 5.4 договору не надав необхідної виконавчої документації, у зв`язку з чим відповідач не підписав Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми КБ-3 за серпень та вересень 2020 року. Тому вважає, що відповідні роботи правомірно не були прийняті. Крім того, у виконаних позивачем роботах наявні недоліки, про що складено дефектні акти від 05.10.2020, 18.02.2021. Апелянт зазначає про наявність прихованих недоліків, неналежне виконання позивачем робіт за спірним договором, у зв`язку з чим, на його переконання, відсутні підстави для оплати цих робіт. За доводами скаржника, оскільки позивач не надав виконавчої документації, передбаченої умовами договору для приймання виконаних робіт та проведення остаточних розрахунків, тому на момент заявлення даного позову строк виконання зобов`язань з повної оплати виконаних робіт не настав, а відтак не існувало порушеного права позивача. Зауважує, що не заперечує підписання актів приймання-передачі будівельних робіт на суму 8113839,29 грн., підтверджує проведення оплати за договором на суму 7435835,30 грн., однак дані обставини не вказують на визнання Товариством виникнення прострочення зобов`язання з оплати робіт та належне виконання позивачем умов договору, так як позивач не виконав свого зобов`язання з передання виконавчої документації, що виключає можливість проведення остаточних розрахунків за договором.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти доводів скаржника, вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, а оскаржене рішення законним, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Звертає увагу на те, що шляхом підписання актів приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в сторони погодили, що станом на 30.09.2020 року виконано всі роботи, визначені договором. Зважаючи на той факт, що відповідач підписав всі акти приймання виконаних робіт та не висловив вмотивованої відмови від підписання довідок про їх вартість, тому роботи вважаються такими, що прийняті відповідачем без зауважень та заперечень. Щодо доводів скаржника про дефектні акти, то такі складено без повідомлення та участі позивача. Про існування дефектних актів позивачу стало відомо лише після подання позовної заяви, тобто більше, ніж через рік після їх складання відповідачем. Зауважує, що в даному випадку має місце прострочення кінцевих розрахунків між сторонами, так як прострочення оплати відбулося за виконаними та прийнятими роботами. Таким чином, оскільки роботи виконані та прийняті, відповідач втратив право на можливість затримки оплати. Просить залишити без змін рішення господарського суду Івано-Франківської області від 06.10.2022 року у справі №909/1185/21, апеляційну скаргу ТзОВ "Стриганецький кар`єр" без задоволення.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи, наведені в апеляційній скарзі.

Представник позивача просив залишити без змін оскаржуване рішення суду першої інстанції, апеляційну скаргу без задоволення.

Обставини справи

Як видно із наявних у справі копій документів, 14.11.2019 між ТзОВ "Стриганецький кар`єр" (замовник) та ТзОВ "Майстерня "Україна-Реставрація" (підрядник) укладено договір №14/11 (з наступними змінами та доповненнями), відповідно до якого підрядник зобов`язується на свій ризик, власними і/або залученими силами виконати комплекс робіт з будівництва залізо-бетонних фундаментів згідно з проектом, розробленим ТОВ "Агро-Інжиніринг" №152-2019-4, №152-2019-4.1, №152-2019-4.2 (далі роботи) відповідно до проектно-кошторисної документації і умов цього договору та передати роботи замовнику у встановлений цим договором строк, а замовник зобов`язується прийняти від підрядника виконані роботи та оплатити їх у порядку та розмірах, передбачених цим договором (а.с.14-26, 96, 100, 104, 107, 111, т.1).

Згідно з п.п. 1.2, 1.3 договору місце виконання робіт: с. Довге Тисменицького р-ну Івано-Франківської обл. Об`єкти: фундамент печі по випалу вапна будівельного (згідно до креслення №152-2019-4 проекту вказаного у п.1.1 цього договору); фундаменти приміщень операторської та щитової (згідно до креслення №152-2019-4.1 проекту вказаного у п.1.1 цього договору); фундаменти сходової клітини (згідно до креслення №152-2019-4.2 проекту вказаного у п.1.1.договору).

Строки виконання робіт: протягом 60 робочих днів з дати доступу до місця проведення робіт та джерел енерго- і водопостачання, необхідних для виконання робіт. Дата початку робіт - протягом 3 робочих днів з дати оплати замовником авансу на закупку матеріалів (згідно додатку «План фінансування робіт») (п. 2.1 договору).

У відповідності до п. 4.1 (в редакції додаткової угоди №5 від 14.08.2020 року) ціна договору становить 8113848,21 грн. в т.ч. ПДВ 20% 1352308,03 грн. В тому числі вартість додаткових робіт, що становить 43019,80 грн.

В пункті 4.6 договору сторони погодили, що приймання-передача виконаних робіт оформлюється актом приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в (далі акт) та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми КБ-3 (далі довідка) щомісячно за умови надання замовнику усієї необхідної (відповідно до умов ДБН А.3.1-5.2016 "Організація будівельного виробництва") виконавчої документації.

Згідно з п. 4.7 договору акт і довідка складаються та підписуються підрядником і передаються замовнику до 5 числа місяця, наступного за місяцем, у якому фактично виконано роботи. Замовник протягом 3 робочих днів перевіряє надані акт та довідку на предмет відповідності їх фактичним обсягам і витратам, підписує та передає їх підряднику або у той же строк доводить до відома підрядника про відмову в оформленні акта та довідки, вказавши обґрунтовану причину відмови.

Відповідно до п. 4.8 договору оплата виконаних робіт здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів у національній валюті (гривня) на розрахунковий рахунок підрядника протягом 7 робочих днів після підписання сторонами документів, вказаних у п. 4.6 договору.

Кінцеві розрахунки між замовником та підрядником здійснюються протягом 7 робочих днів після виконання і приймання усіх передбачених цим договором робіт (п. 4.9 договору).

За змістом п. 9.1 договору підрядник гарантує надійність та якість закінчених робіт та досягнення показників, визначених у проектній документації та можливість їх експлуатації протягом 3 років з дати підписання підсумкового акта про здавання-прийняття будівельних робіт. За письмовою вимогою замовника підрядник зобов`язаний усунути за власний рахунок усі недоліки у виконаних ним роботах, виявлені протягом гарантійних строків. Усунення недоліків здійснюється у відповідності з дефектним актом, складеним сторонами у строки, погоджені сторонами.

На виконання умов договору №14/11 від 14.11.2019, відповідач в період з 19.11.2019 до 26.08.2019 перерахував на рахунок позивача попередню оплату в розмірі 6785835,30 грн, що підтверджується зведеною випискою АТ "Альфа-Банк" (а.с.149-150,т.1).

В свою чергу, позивач виконав роботи, передбачені договором №14/11 від 14.11.2019, на загальну суму 8113839,29 грн, які відповідач прийняв шляхом підписання без жодних зауважень актів приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в №1 за серпень 2020 від 31.08.2020, № № 2, 3, 4, 5, 6, 7 за вересень 2020 від 30.09.2020 (а.с.118-142, т.1.).

30.09.2020 представники сторін підписали акт розбивочних робіт (передачі висотних відміток та осей закладних деталей печі по випалу вапна) з схемою закріплення висотних відміток (а.с.115-117, т.1).

Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми КБ-3 за серпень 2020 від 31.08.2020 на суму 3631969,36 грн, за вересень 2020 від 30.09.2020 на суму 4481869,93 грн підписав лише позивач. Відповідач їх отримав 09.10.2020, але не підписав (а.с.143-148, т.1).

В матеріалах справи відсутні письмові докази з обгрунтуванням причин відмови відповідача від підписання вказаних довідок форми КБ-3.

Разом з тим, як вбачається зі зведених виписок АТ "Альфа-Банк", відповідач 19.01.2021, 12.02.2021, 12.05.2021, 02.06.2021, 04.08.2021 перерахував на рахунок позивача грошові кошти в сумі 650000,00 грн з призначенням платежу "оплата за виконання будівельних робіт згідно договору №14/11 від 14.11.2019" (а.с.149-151, т.1).

28.10.2021 року позивач надіслав відповідачу претензію № 27/10-1 від 27.10.2021 року про сплату заборгованості за договором №14/11 від 14.11.2019 в сумі 678003,99 грн. (а.с.158-162, т.1).

Відповідач залишив вказану претензію без відповіді та задоволення, що слугувало підставою звернення позивача до місцевого господарського суду з даним позовом.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

В силу положень частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 Цивільного кодексу України).

Згідно із статтею 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В ході розгляду даної справи суд встановив, що між сторонами 14.11.2019 року укладено договір № 14/11 (з наступними змінами та доповненнями), відповідно до якого позивач, як підрядник, зобов`язався виконати роботи з будівництва залізо-бетонних фундаментів згідно з проектом, розробленим ТОВ "Агро-Інжиніринг" №152-2019-4, №152-2019-4.1, №152-2019-4.2, вартість яких 8113848,21 грн. з ПДВ, а відповідач, як замовник, зобов`язався прийняти та оплатити такі роботи.

Згідно з частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу України що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

У відповідності до частини 1 статті 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч. 2 ст. 837 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

В силу положень частини 1 статті 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

За приписами частини першої статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Статтею 882 Цивільного кодексу України встановлено, що замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими. Замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об`єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.

Суд встановив, що актами приймання виконаних будівельних робіт КБ-2в №1 за серпень 2020 та №№ 2, 3, 4, 5, 6, 7 за вересень 2020, які підписані та скріплені печатками сторін, підтверджується виконання позивачем та прийняття відповідачем будівельних робіт за договором №14/11 від 14.11.2019 на загальну суму 8113839,29 грн.

Підписання відповідачем вказаних актів приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в свідчить про відсутність у замовника при прийнятті виконаних підрядником робіт, заперечень щодо їх якості, кількості та вартості та зумовлює виникнення обов`язку по оплаті робіт в повному обсязі.

Суд першої інстанції вірно врахував, що акт приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в є основою для складання довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати примірної форми КБ-3, тому непідписання відповідачем довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми КБ-3 за серпень 2020 від 31.08.2020, вересень 2020 від 30.09.2020 на суму 8113839,29 грн, не спростовує факту виконання позивачем робіт зазначеною вартістю.

В порушення вимог п. 4.7 договору №14/11 від 14.11.2019 року, відповідач, отримавши від позивача 09.10.2020 довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми КБ-3 за серпень 2020, вересень 2020, не заявив про відмову та причини їх непідписання.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, унормовано, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

В силу приписів статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Вартість виконаних позивачем робіт по договору №14/11 від 14.11.2019 року становить 8113839,29 грн.

Враховуючи проведену відповідачем попередню оплату за договором в сумі 6785835,30 грн, а також здійснену в період з 19.01.2021 по 04.08.2021 часткову оплату в сумі 650000,00 грн, суд констатує, що заборгованість відповідача перед позивачем становить 678003,99 грн.

В матеріалах справи відсутні докази про оплату відповідачем заборгованості за договором №14/11 від 14.11.2019 року в сумі 678003,99 грн.

Проаналізувавши вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 678003,99грн. основного боргу.

Враховуючи те, що відповідач порушив строк оплати виконаних і прийнятих робіт, визначений в п. 4.9 договору №14/11 від 14.11.2019 року, позивач нарахував 29630,83 грн. 3% річних та 100693,92 грн. інфляційних втрат за період за період з 21.10.2020 року по 30.11.2021 року.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України унормовано, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд першої інстанції, перевіривши вказаний розрахунок заборгованості, підставно задоволив дану позовну вимогу та стягнув з відповідача на користь позивача 29630,83 грн. 3% річних та 100693,92 грн. інфляційних втрат.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що не настав кінцевий строк оплати основного боргу через ненадання позивачем виконавчої документації, враховуючи таке.

Позивач виконав роботи, передбачені договором №14/11 від 14.11.2019, на загальну суму 8113839,29 грн, а відповідач їх прийняв шляхом підписання актів приймання виконаних будівельних робіт КБ-2в.

Згідно з пунктом 4.9 договору кінцеві розрахунки між замовником та підрядником здійснюються протягом 7 робочих днів після виконання і приймання усіх передбачених договором робіт.

Більше того, відповідач неодноразово оплачував вартість робіт за договором (19.01.2021, 12.02.2021, 12.05.2021, 02.06.2021, 04.08.2021) та не висловлював будь-яких зауважень з приводу ненадання йому виконавчої документації.

Також судом правомірно не взято до уваги дефектних актів від 05.10.2020 року та 18.02.2021 року, оскільки, в порушення вимог п. 9.1 договору, вони складені відповідачем в односторонньому порядку без участі позивача. В матеріалах справи відсутні докази його звернення до позивача з вимогою про усунення відповідних дефектів.

Таким чином, доводи апелянта не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги. Ці доводи не спростовують висновків, покладених в основу оскарженого рішення місцевого господарського суду.

За приписами частин 1, 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.ч. 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись, ст. ст. 86, 197, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Стриганецький кар`єр" б/н від 14.11.2022 року (вх. № 01-05/2784/22 від 16.11.2022 року; вх. № 01-05/2819/22 від 21.11.2022 року) залишити без задоволення, рішення господарського суду Івано-Франківської області від 06.10.2022 року у справі № 909/1185/21 без змін та поновити його дію.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Справу повернути в господарський суд Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя В.М. Гриців

Суддя І.Б. Малех