Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.03.2023 м. Івано-ФранківськСправа № 909/28/23

Господарський суд Івано-Франківської області у складі: судді Фанди О.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін справу

за позовом: Державної служби України з безпеки на транспорті,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеравто",

про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом в сумі 7226,71 грн

без виклику представників сторін

установив: Державна служба України з безпеки на транспорті (далі - позивач) звернулась до Господарського суду Івано-Франківської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеравто" (далі - відповідач) про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом в сумі 7226,71 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані порушенням відповідачем вимог законодавства про автомобільний транспорт під час перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом , а саме перевищення нормативних вагових параметрів, які виявлені позивачем в наслідок проведення рейдової перевірки на 471 км автодороги М-03 "Київ-Харків-Довжанський". За наслідками перевірки складено Акт про порушення №0023423 від 20.05.2021, довідку №050759 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 20.05.2021 та розрахунок оплати на суму 215,8 євро, що еквівалентно 7 226 грн 71к. станом на 20.05.2021.

Господарський суд Івано-Франківської області ухвалою від 04.01.2023 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження та ухвалив здійснювати розгляд справи відповідно до приписів ст.252 ГПК України за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами та встановив сторонам строк для подання заяви у разі наявності заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з відповідним обґрунтуванням. Вказаною ухвалою надано відповідачу строк подачі суду (протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з дня вручення цієї ухвали) відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду).

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило та з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Ухвалою суду від 04.01.23 позивач повідомлений про відкриття провадження у справі, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення № 633.

Відповідач про відкриття провадження у справі повідомлений належним чином, зокрема 24.01.2023, про що свідчить відмітка на повідомленні про вручення поштового відправлення № 641. Будь-яких клопотань по справі та відзив на позов не надав.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі неподання відповідачем відзиву на позов у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи

Як вбачається із ч.4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч.1 ст.76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що судом, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість учасникам справи щодо обґрунтування їх правової позиції по суті справи та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

Отже, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення сторін належним чином про розгляд судової справи для реалізації ними конституційного права на судовий захист своїх прав та інтересів, що дає підстави для висновку суду щодо розгляду справи за наявними матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

При розгляді даної справи суд також керується положеннями п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 р. про те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, що кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 р. у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Крім того, судом взято до уваги, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 р. у справі Смірнова проти України). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи Федіна проти України від 02 вересня 2010 р., Смірнова проти України від 08 листопада 2005 р., Матіка проти Румунії від 02 листопада 2006 р., Літоселітіс проти Греції від 05 лютого 2004 р. та інші).

Розглянувши та дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до направлення на рейдову перевірку від 13 травня 2021 р. № 012080 та щотижневого графіку проведення рейдових перевірок у період з 14 по 20 травня 2021 р., виданих Слобожанським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки, посадовими особами управління проводився габаритно-ваговий контроль транспортного засобу щодо додержання вимог Закону України "Про автомобільний транспорт", в тому числі і на 471 км автодороги М-03 "Київ-Харків-Довжанський", в ході якого проведене контрольне зважування автомобіля марки МАN TGX 18.440, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом марки SCHMITZ CARGOBULL, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 .

Вказаний автомобіль та напівпричіп згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить відповідачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Інтеравто" (вул. Грушевського, 5, с. Дуба, Рожнятівський район, Івано-Франківська область, 77644).

Згідно з даними Товарно-транспортної накладної №58 від 19.05.2021 (копія накладної знаходиться в матеріалах справи (а.с. 36)) відповідач здійснював перевезення вантажу по маршруту смт Брошнів-Осада - вул. Заводська,61, смт Солоницівка, Харківська область.

За результатами перевірки вказаних транспортних засобів було складено акт № 274191 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 20.05.2021, в якому зазначено про виявлені порушення (копія акту знаходиться в матеріалах справи (а.с.30-31)).

Про результати здійснення габаритно-вагового контролю даних транспортних засобів складено довідку № 050759 (а.с. 33) та акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 0023423 від 20 травня 2021р. (а.с. 34), в яких зафіксовано перевищення відповідачем нормативних вагових параметрів, а саме навантаження на строєні осі - 22,82 т, при допустимих - 22 т. Вказаний факт підтверджується копією талона про зважування №423 від 20.05.2021, який долучений до матеріалів справи .

За вказані порушення, згідно з розрахунком плати за проїзд великовагового та (або) великогабаритного транспортного засобу №0023423 від 20.05.2021, Слобожанське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки нараховано плату за проїзд в розмірі 215,8 євро, що відповідно до курсу НБУ євро/гривня (1 євро/33,488 грн) станом на 20 травня 2021 р. становить 7 226 грн 71 к.

03.06.2021 Слобожанське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки звернулось до відповідача про здійснення оплати за проїзд в розмірі 215,8 євро, направивши на адресу відповідача акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 0023423 від 20.05.2021, довідку № 050759 та розрахунок плати за проїзд великовагового та (або) великогабаритного транспортного засобу. Докази направлення містяться в матеріалах справи.

Однак, відповідач оплату за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом в розмірі 215,8 євро не здійснив.

Вказана обставина зумовила звернення позивача із даним позовом до суду.

Як визначено ч. 2 ст. 29 Закону України "Про дорожній рух", з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

За змістом ст. 33 Закону України "Про автомобільні дороги", рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою КМУ № 198 від 30 березня 1994 р., перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

Відповідно до п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою КМУ № 30 від 18 січня 2001 р. (далі - Правил), рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю регламентується Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою КМУ № 879 від 27 червня 2007 р. (далі - Порядок).

За змістом п. 27 Порядку, плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Згідно з п. 28 Порядку, плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

В п. 3 Правил визначено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 10 жовтня 2001 р. № 1306, за спеціальними правилами здійснюється рух транспортних засобів фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра (п. 30 Порядку).

За змістом п. 31-1 Порядку, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Згідно з пунктом 3 Порядку, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

З наявних в матеріалах справи документів вбачається, що Слобожанським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки МАN TGX 18.440, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом марки SCHMITZ CARGOBULL, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить відповідачу по справі.

За результатами здійснення вказаної перевірки встановлено факт перевищення транспортним засобом нормативних габаритних та вагових параметрів, без відповідного дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами загального користування, а також здійснено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нараховано плату за проїзд в розмірі 215,8 євро, що відповідно до курсу НБУ євро/гривня станом на 20 травня 2021 р. становить 7226 грн 71 к.

Відповідно до п. 26 Порядку, кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету.

В п. 31-1 Порядку визначено, що перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Однак, відповідач, незважаючи на повідомлення про заборгованість та необхідність здійснення оплати за проїзд великовагового та (або) великогабаритного транспортного засобу дорогами загального користування в розмірі 7226 грн 71 к., у визначений п. 31-1 Порядку строк, зазначеної оплати не здійснив та станом на момент прийняття рішення не подав суду доказів сплати вказаних коштів.

Відповідно до ст.73,74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом ст.77,79 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог та таких, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

З урахування приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України та результату розгляду справи (позов задоволено) судовий збір по справі слід відшкодувати позивачу за рахунок відповідача.

Керуючись ст. 13, 73, 74, 86, 129, 236, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

позов Державної служби України з безпеки на транспорті до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеравто" про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом в сумі 7226,71 грн - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеравто" (вул. Грушевського, 5, с. Дуба, Рожнятівський район, Івано-Франківська область, 77644, код 30906867) в дохід Державного бюджету України (отримувач: ГУК Харків. обл/МТГ Харків, банк: Казначейство України (ЕАП), код ЄДРПОУ банку: 37874947, код бюджетної класифікації 22160100, р/р UA0020649) - 7 226,71 грн (сім тисяч двісті двадцять шість гривень сімдесят одна копійка) - плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеравто" (вул. Грушевського, 5, с. Дуба, Рожнятівський район, Івано-Франківська область, 77644, код 30906867) на користь Державної служби України з безпеки на транспорті (проспект Перемоги, 14, м. Київ, 03135, код 39816845) - 2 481,00 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня) судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Західного апеляційного Господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О. М. Фанда