УХВАЛА

07 березня 2023 року

м. Київ

cправа № 922/1491/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Чумака Ю. Я. - головуючого, Дроботової Т. Б., Багай Н. О.,

секретар судового засідання - Лелюх Є. П.,

за участю представників:

позивача - Дениса Б. І. (адвокат),

відповідачів - не з`явилися,

третьої особи - не з`явилися,

скаржника - не з`явилися,

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Харківської області від 12.08.2021 (суддя Погорелова О. В.) та постанову Східного апеляційного господарського суду від 06.12.2021 (головуючий - Россолов В. В., судді Слободін М. М., Шутенко І. А.) у справі

за позовом Громадської організації "Всеукраїнська організація інвалідів "Українське товариство сліпих"

до: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "Інвестгруп",

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Соснова Гірка",

3) Комунального підприємства "Регістрсервіс" Первомайської міської ради Харківської області,

4) Державного реєстратора Комунального підприємства "Регістрсервіс" Первомайської міської ради Харківської області Дунаєвої Оксани Володимирівни,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів-1, 2, - приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Ємця Івана Олександровича,

про визнання права власності на майно та витребування майна з незаконного володіння, скасування рішення про державну реєстрацію права власності та визнання недійсним договору,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року Громадська організація "Всеукраїнська організація інвалідів "Українське товариство сліпих" (далі - ГО "ВОІ "УТОС", позивач) звернулася до Господарського суду Харківської області з позовом, в якому просила: 1) скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства "Регістрсервіс" Первомайської міської ради Харківської області Дунаєвої Оксани Володимирівни (далі - державний реєстратор Дунаєва О. В., відповідач-4) про державну реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "Інвестгруп" (далі - ТОВ "ІК "Інвестгруп", відповідач-1) () права власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 174, а саме: нежитлові будівлі літ. "М-1", загальною площею 373,7 м2 та літ. "Н-1", загальною площею 189,2 м2, номер запису про право власності 33476020, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

2) визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлових будівель літ. "М-1", загальною площею 373,7 м2 та літ. "Н-1", загальною площею 189,2 м2, за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 174, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємцем Іваном Олександровичем (далі - приватний нотаріус Ємець І. О.) 21.10.2019 за реєстровим № 6128;

3) скасувати рішення приватного нотаріуса Ємця І. О. щодо реєстрації за Товариством з обмеженою відповідальністю "Соснова Гірка" (далі - ТОВ "Соснова Гірка", відповідач-2) () права власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 174, а саме: нежитлові будівлі літ. "М-1", загальною площею 373,7 м2 та літ. "Н-1", загальною площею 189,2 м2, номер запису про право власності: 33791197, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101;

4) визнати право власності за ГО "ВОІ "УТОС" () та витребувати з незаконного володіння ТОВ "Соснова Гірка" () нежитлові будівлі літ. "М-1", загальною площею 373,7 м2 та літ. "Н-1", загальною площею 189,2 м2, що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 174 (далі - спірне нерухоме майно).

Позовна заява обґрунтовується тим, що рішення державного реєстратора Дунаєвої О. В. від 26.09.2019 про реєстрацію права власності на спірне нерухоме майно), за ТОВ "ІК "Інвестгруп" не відповідає положенням чинного законодавства як таке, що прийняте з порушенням статті 41 Конституції України, пункту 3 частини 2 статті 16, статті 319, частини 1 статті 321, статей 391, 655 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), пункту 2 статті 9, статті 19, частини 3 статті 26, підпункту "а" пункту 2 частини 6 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Оскільки договір купівлі-продажу, укладений між позивачем та ТОВ "ІК "Інвестгруп" визначає обов`язок відповідача-1 провести 100 % розрахунки, а останній не перерахував кошти на поточний рахунок позивача, саме ГО "ВОІ "УТОС" залишається власником спірного нерухомого майна.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 12.08.2021, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 06.12.2021, у задоволенні позову відмовлено повністю в зв`язку з необґрунтованістю позовних вимог.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.08.2022 (Уркевич В. Ю. - головуючий, судді Краснов Є. В., Мачульський Г. М.) закрито касаційне провадження за касаційною скаргою ГО "ВОІ "УТОС" на рішення Господарського суду Харківської області від 12.08.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 06.12.2021 у справі № 922/1491/21.

30.11.2022 ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , скаржник) як особа, яка не брала участі у справі, але житлові, реабілітаційні, культурні та трудові інтереси якої прямо зачіпаються рішенням Господарського суду Харківської області від 12.08.2021 та постановою Східного апеляційного господарського суду від 06.12.2021 у справі № 922/1491/21, на підставі частини 4 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) звернулася з касаційною скаргою на зазначені судові рішення, яка (касаційна скарга) надійшла до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 06.12.2022.

Згідно з протоколом передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 06.12.2022 касаційну скаргу ОСОБА_1 у справі № 922/1491/21 передано колегії суддів у складі: Уркевич В. Ю. - головуючий, Краснов Є. В., Мачульський Г. М.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.12.2022 (суддя Уркевич В. Ю.) касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху на підставі частини 2 статті 292 ГПК України, оскільки касаційна скарга була оформлена з порушенням вимог пункту 5 частини 2 статті 290 цього Кодексу. Надано скаржнику строк для усунення недоліків.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2023 у зв`язку з обранням судді Уркевича В. Ю. до Великої Палати Верховного Суду визначено у справі № 922/1491/21 колегію суддів у складі: Чумак Ю. Я. - головуючий, Дроботова Т. Б., Багай Н. О.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.02.2023 у зв`язку з перебуванням судді Дроботової Т. Б. на лікарняному визначено у справі № 922/1491/21 колегію суддів у складі: Чумак Ю. Я. - головуючий, судді Багай Н. О., Суховий В. Г.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.02.2023 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Харківської області від 12.08.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 06.12.2021 у справі № 922/1491/21 і призначено розгляд цієї справи в судовому засіданні на 07.03.2023.

На обґрунтування вимог касаційної скарги ОСОБА_1 посилається на неврахування судами першої та апеляційної інстанцій висновків щодо застосування норм статей 3, 6, 627 ЦК України, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 149/1499/18 та в постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 761/11589/16-ц, від 02.09.2020 у справі № 757/5252/17-ц, від 30.09.2020 у справі № 559/1605/18.

Позивач, відповідачі та третя особа не скористалися правом на подання відзивів на касаційну скаргу.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.03.2023 у зв`язку з перебуванням судді Сухового В. Г. на лікарняному визначено у справі № 922/1491/21 колегію суддів у складі: Чумак Ю. Я. - головуючий, судді Багай Н. О., Дроботова Т. Б.

02.03.2023 через систему "Електронний суд" до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшло клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "Інвестгруп" Кутько Г. С. про відкладення розгляду справи на інший час у квітні 2023 року з підстав неотримання зазначеним товариством копії касаційної скарги ОСОБА_1 та зумовленої цим необхідності забезпечення права відповідача-1 на викладення своєї правової позиції у відзиві на касаційну скаргу, яке (клопотання) колегія суддів відхиляє в зв`язку з його необґрунтованістю та недоведеністю, оскільки факт надсилання на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "Інвестгруп" копії касаційної скарги ОСОБА_1 підтверджується доданими до цієї скарги накладною № 455 та описом вкладення від 06.01.2023.

Перевіривши матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність закриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в цій справі з огляду на таке.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналогічне положення закріплено у частині 1 статті 17 ГПК України, яким передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Таким чином, правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають вимогам вищенаведеної статті 129 Конституції України та узгоджуються з практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині 3 цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини 1 статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали; 4) ухвали і постанови суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови суду апеляційної інстанції у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Водночас згідно з частиною 4 статті 287 ГПК України особа, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, має право подати касаційну скаргу на судове рішення лише після його перегляду в апеляційному порядку за її апеляційною скаргою, крім випадку, коли судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи було ухвалено безпосередньо судом апеляційної інстанції. Після відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи.

З наведеного вбачається, що пункт 1 частини 1 статті 287 ГПК України визначає два випадки звернення осіб, які не брали участі у справі: перший - оскарження постанови апеляційного господарського суду, другий - оскарження рішення місцевого господарського суду, яке переглянуто апеляційним судом за апеляційною скаргою такої особи.

Право на касаційне оскарження у першому випадку прямо передбачене пунктом 1 частини 1 статті 287 ГПК України, у другому - обмежене умовою, що закріплена у частині четвертій цієї ж статті.

Частина 4 статті 287 ГПК України не обмежує права особи, яка не брала участі у справі, але вважає, що саме апеляційний суд вирішив питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, на подання касаційної скарги саме на судове рішення апеляційного суду, і не встановлює як умову подання касаційної скарги у цьому випадку перегляд рішення суду першої інстанції за апеляційною скаргою цієї особи, оскільки в своєму рішенні суд першої інстанції міг не вирішувати питання про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника.

Тобто касаційна скарга особи, яка не брала участі у справі, але вважає, що суд вирішив питання про її права та інтереси, може бути подана на судове рішення лише після перегляду такого рішення в апеляційному порядку, саме за її апеляційною скаргою.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень, скаржник ( ОСОБА_1 ) не приймала участі в розгляді справи № 922/1491/21, а на обґрунтування вимог касаційної скарги посилається на те, що як рішення місцевого господарського суду, так і постанова апеляційного господарського суду в цій справі зачіпають її житлові, реабілітаційні, культурні та трудові інтереси як члена ГО "ВОІ "УТОС".

Отже, предметом касаційного оскарження фактично є як рішення Господарського суду від 12.08.2021, так і постанова Східного апеляційного господарського суду від 06.12.2021 у справі № 922/1491/21.

Таким чином, до касаційної скарги ОСОБА_1 застосовується другий випадок касаційного оскарження особою, яка не брала участі у справі і вважає, що суд вирішив питання про її права та інтереси. При цьому ОСОБА_1 не позбавлена можливості реалізувати своє право на оскарження рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Водночас касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення місцевого господарського суду може бути подана на таке судове рішення лише після його перегляду в апеляційному порядку саме за її апеляційною скаргою.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, рішення суду першої інстанції не переглядалося в апеляційному порядку за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та вказана особа наразі не позбавлена такого права, а тому відмова Верховного Суду у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду від 12.08.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 06.12.2021 в цій справі є очевидною та передбачуваною процесуальною дією.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини 3 статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію "суду права", що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави. Тим самим Верховний Суд за допомогою загальної правозастосовчої діяльності дозволяє досягнути індивідуального блага.

У частині 4 статті 11 ГПК України зазначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Аналогічні положення містить стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

За змістом частини 1 статті 18 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" для цілей посилання на текст Конвенції суди використовують офіційний переклад Конвенції українською мовою, але у разі відсутності перекладу Рішення та ухвали ЄСПЛ чи ухвали Європейської комісії з прав людини, Суд користується оригінальним текстом.

ЄСПЛ у своєму рішенні від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (Pelevin v. Ukraine), заява № 24402/02, § 27, 20.05.2010 дійшов висновку про те, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг.

Також, ЄСПЛ в ухвалі у справі "Азюковська проти України" (Azyukovskav. Ukraine), заява № 26293/18, §§ 25, 26, 09.10.2018 зазначив, що застосування критерію малозначності було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

У контексті аналізу застосування критерію ratione valoris щодо доступу до вищих судових інстанцій ЄСПЛ також брав до уваги наявність або відсутність питання щодо справедливості провадження, яке здійснювалося судами нижчих інстанцій. Однак у цій справі тією мірою, в якій заявниця ставила питання щодо справедливості провадження в судах першої і другої інстанцій, ЄСПЛ не визнав, що мали місце порушення процесуальних гарантій пункту 1 статті 6 Конвенції.

Ураховуючи викладене, Верховний Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до процесу правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці ЄСПЛ, та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Статтею 296 ГПК України передбачено підстави для закриття касаційного провадження.

Втім, хоча стаття 296 ГПК України не містить такої підстави для закриття касаційного провадження, як помилково відкрите, однак у цьому разі процесуально вірними, з дотриманням принципу рівності учасників справи в здійсненні всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених ГПК України, будуть дії суду щодо закриття касаційного провадження (схожий висновок викладено в ухвалі Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.11.2021 у справі № 922/1567/18).

Враховуючи наведене та беручи до уваги, що ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.02.2023 було помилково відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Харківської області від 12.08.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 06.12.2021 у справі № 922/1491/21, колегія суддів дійшла висновку про необхідність закриття касаційного провадження з перегляду зазначених судових рішень.

Керуючись статтями 234, 235, 287, 296 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Харківської області від 12.08.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 06.12.2021 у справі № 922/1491/21 закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю. Я. Чумак

Судді Т. Б. Дроботова

Н. О. Багай