УХВАЛА

13 березня 2023 року

м. Київ

cправа № 927/561/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Губенко Н. М. - головуючий, Баранець О. М., Вронська Г. О.,

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1

на постанову Північного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Ткаченко Б. О., Алданова С. О., Зубець Л. П.

від 20.12.2022

за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

про стягнення шкоди в сумі 434 526 950,08 грн,

ВСТАНОВИВ:

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся із позовом до Господарського суду Чернігівської області про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 434 526 950,08 грн шкоди.

Позов обґрунтований тим, що під час здійснення ліквідаційної процедури Публічного акціонерного товариства "БАНК "ДЕМАРК" виявлено факти прийняття пов`язаними особами банку необґрунтованих рішень з кредитування юридичних осіб без додержання основних принципів кредитування, у тому числі перевірки кредитоспроможності позичальників та без перевірки наявності ліквідного забезпечення таких кредитів, за результатом яких здійснено ряд завідомо збиткових активних операцій, які прямо протирічили інтересам Банку та його кредиторам, тим самим було завдано збитків на суму 434 526 950,08 грн.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 02.02.2022 у справі № 927/561/21 у задоволенні позову Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про солідарне стягнення шкоди у розмірі 434 526 950,08 грн відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано відсутністю доказів того, що відповідачами під час прийняття рішень про намір укласти спірні кредитні договори або під час укладення таких договорів не було дотримано чинне законодавство, індивідуальні приписи НБУ, нормативи діяльності самого банку або допущено інші порушення; недоведеністю суми збитків; відсутністю протиправної поведінки відповідачів, тощо.

Постановою від 20.12.2022 Північний апеляційний господарський суд скасував рішення Господарського суду Чернігівської області від 02.02.2022 у справі № 927/561/21. Прийняв нове рішення, яким позовні вимоги задовольнив повністю. Присудив до стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб заподіяну Публічному акціонерному товариству "БАНК "ДЕМАРК" та його кредиторам шкоду в розмірі 434 526 950,08 грн.

21 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2022 у справі № 927/561/21.

Перевіривши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 , Суд дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент звернення з позовної заявою) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тобто не менше 2 270,00 грн та не більше 794 500,00 грн, оскільки статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2021 року встановлений у розмірі 2 270,00 грн, а позов поданий у 2021 році.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент звернення з касаційною скаргою) за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Отже судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду у даному випадку підлягає сплаті у максимально граничній сумі - 1 589 000,00 грн (794 500,00 грн * 200%).

Однак до касаційної скарги ОСОБА_1 не додано доказів сплати судового збору, проте заявлено клопотання про зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати. Вказане клопотання обґрунтовано тим, що з 05.08.2021 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України "Про судовий збір" в усіх судових інстанціях за подання позовів, предметом яких є відшкодування шкоди (збитків) у порядку, визначеному статтею 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", проте Закон України "Про судовий збір" не передбачає таких пільг щодо сплати судового збору для інших учасників справи, що, на думку скаржника, грубо порушує засади господарського судочинства та рівність всіх учасників справи. При цьому ОСОБА_1 посилається на статті 55, 129 Конституції України, статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтю 9 закону України "Про судоустрій та статус суддів" та практику Європейського суду з прав людини, тощо. Скаржник також звертає увагу Суду на пункт 1 частини 1 та частину 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір" і зазначає, що згідно із відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області від 02.02.2023 він отримав дохід у 2022 році в розмірі 4 000,00 грн. Отже оскільки розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу, то ОСОБА_1 вважає, що також має право на зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати, тощо.

Частиною 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" унормовано, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з частиною 2 статті 8 зазначеного вище Закону суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині 1 цієї статті.

Положення статті 8 Закону України "Про судовий збір" містять виключний перелік умов, за наявності яких суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити від сплати судового збору.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28 травня 1985 року у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" (заява №28249/95) зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (пункт 60).

Таким чином, звільнення від сплати судового збору (відстрочення, розстрочення його сплати або зменшення його розміру) з підстав, передбачених статтею 8 Закону України "Про судовий збір", є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).

З огляду на викладене, оскільки ОСОБА_1 не є позивачем у справі, та не підпадає під коло осіб, на яких розповсюджуються норми статті 8 Закону України "Про судовий збір", у Суду відсутні правові підстави для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору або зменшення його розміру.

Згідно з частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на викладене, касаційна скарга ОСОБА_1 залишається без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, із наданням скаржнику строку, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали, для усунення недоліків, шляхом надання Суду доказів сплати судового збору за подання касаційної скарги постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2022 у справі № 927/561/21 у встановленому законом порядку і розмірі, а саме в сумі 1 589 000,00 грн.

Згідно з частиною 4 статті 174 та частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

У зв`язку із залишенням касаційної скарги без руху, Суд наразі не розглядає клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження та про зупинення виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2022 у справі № 927/561/21 до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, статтею 4 Закону України "Про судовий збір", Суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору або зменшення його розміру за подання касаційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2022 у справі № 927/561/21.

2. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2022 у справі № 927/561/21 залишити без руху.

3. Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.

4. Роз`яснити ОСОБА_1 , що невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали є підставою для повернення касаційної скарги без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Н. М. Губенко

Судді О. М. Баранець

Г. О. Вронська