РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.03.2023Справа № 910/13802/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу

за позовом акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія України"

до державного підприємства "Державний академічний оркестр "Радіобенд Олександра Фокіна"

про стягнення 1 231 354,44 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Національна суспільна телерадіокомпанія України" (далі - позивач, Компанія) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до державного підприємства "Державний академічний оркестр "Радіобенд Олександра Фокіна" (далі - відповідач, Підприємство) про стягнення 1 231 354,44 грн неустойки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не повернув належне позивачу майно, що є предметом договору оренди нерухомого майна від 31.01.2013 № 6371 (далі - Договір), після закінчення строку його дії, тому Підприємство має сплатити неустойку, нараховану згідно з частиною другою статті 785 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), за період фактичного користування майном з квітня 2020 року по жовтень 2020 року в заявленому до стягнення розмірі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/13802/22 та ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлено факт належного повідомлення сторін про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Так, ухвала суду від 14.12.2022 була надіслана сторонам за їх місцезнаходженням і отримана, у тому числі відповідачем, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 448.

Відповідно до частини другої статті 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частиною третьою статті 252 ГПК України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався, заперечень проти розгляду справи у спрощеному позовному провадженні до суду не надходило.

Зважаючи на належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважав за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до правил частини дев`ятої статті 165, статті 202 ГПК України.

Згідно з частиною четвертою статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

31.01.2013 Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву (далі - РВ ФДМУ, орендодавець) та Підприємством (орендар) укладено Договір, відповідно до пункту 1.1 якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування державне нерухоме майно - нежилі приміщення апаратної та студії літературно-драматичного блоку (далі - об`єкт оренди) загальною площею 306 кв. м., розміщене за адресою: м. Київ, вул. Л. Первомайського, 5-а, на другому поверсі триповерхової адміністративної будівлі Будинку звукозапису, що перебували на балансі Національної Радіокомпанії України (балансоутримувач).

Відповідно до пункту 3.1 Договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786 і становить без податку на додану вартість за базовий місяць оренди липень 2012 року 31 019,91 грн. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (пункти 3.2, 3.3 Договору).

Згідно з пунктом 3.6 Договору орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 50% та 50% щомісяця не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, з урахуванням щомісячного індексу інфляції, відповідно до пропорцій розподілу, встановлених Кабінетом Міністрів України та чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Відповідно до пункту 3.11 Договору у разі розірвання за згодою сторін, орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передачі включно. Закінчення строку дії Договору не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи санкції, до Державного бюджету та балансоутримувачу.

Згідно з пунктом 5.10 Договору у разі припинення або розірвання Договору орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві/балансоутримувачу орендоване майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати орендодавцеві збитки в разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини орендаря.

Договір укладений строком на 2 роки 364 дні та діє з 31.01.2013 до 30.01.2016 включно (пункт 10.1 Договору).

Згідно з частиною першою статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відносини щодо оренди державного майна регулюються спеціальним законом - Законом України "Про оренду державного та комунального майна".

Відповідно до статті 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відносини щодо оренди державного майна регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (статті 3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна").

Отже, укладений Договір за своєю паровою природою є договором оренди державного нерухомого майна.

Згідно з актом прийому-передачі нежилого приміщення від 31.01.2013 відповідачу були передані нежилі приміщення апаратної та студії літературно-драматичного блоку (далі - об`єкт оренди) загальною площею 306 кв. м., розміщені на другому поверсі триповерхової адміністративної будівлі будинку звукозапису за адресою: м. Київ, вул. Л. Первомайського, 5-а, у користування.

У подальшому, у зв`язку з неповерненням відповідачем об`єкту оренди після закінчення строку дії Договору та наявністю боргу зі сплати орендної плати, РВ ФДМУ звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення заборгованості за орендною платою та примусове виселення орендаря з державного нерухомого майна.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.11.2016 у справі № 910/19943/16, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.06.2017, вказаний позов задоволено, присуджено до стягнення з Підприємства на користь Державного бюджету України 98 033,69 грн орендної плати, 848,79 грн інфляційних втрат, 2 966,47 грн штрафу, 168 989,99 грн неустойки, 8 742,45 грн пені, а також виселено орендаря з державного нерухомого майна.

07.03.2017 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2016 у справі № 910/19943/16 були видані відповідні накази, а ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2018 у справі № 910/19943/16, що набрала законної сили, наказ про виселення відповідача визнано таким, що не підлягає виконанню.

Так, визнаючи наказ про виселення відповідача зі спірного майна таким, що не підлягає виконанню, Господарський суд міста Києва виходив з того, що рішенням Господарського суду міста Києва від 16.04.2018 в іншій справі №910/22245/17, яке набрало законної сили, за позовом РВ ФДМ України до Підприємства, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» про стягнення неустойки у розмірі 719 184,25 грн було встановлено, що, починаючи з 17.01.2017 у РВ ФДМУ відсутні права та обов`язки орендодавця щодо нерухомого майна, яке є об`єктом Договору, у зв`язку з переходом права власності на нього до ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України». Зокрема, судом було встановлено, що стягувач РВ ФДМУ втратив права та обов`язки орендодавця за Договором, оскільки вказане майно було передане до статутного капіталу Національної суспільної телерадіокомпанії України, правонаступником якої є ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України», і яка, відповідно до наказу Державного комітету телебачення і радіомовлення від 17.01.2017 № 3, набула майнові права на орендоване заявником майно.

Крім того, рішенням Господарського суду міста Києва від 16.04.2018 у справі № 910/22245/17 позовні вимоги РВ ФДМУ про стягнення неустойки у розмірі подвійної плати за користування неповернутим орендованим майном у сумі 719 184,25 грн були задоволені частково, у зв`язку з тим, що з 17.01.2017 ФДМУ втратило права та обов`язки орендодавця щодо об`єкта оренди, з Підприємства стягнуто неустойку у розмірі подвійної плати за користування неповернутим орендованим майном за період з 01.05.2016 по 17.01.2017 у сумі 474 926,98 грн.

Позивач вказує, що має право на стягнення неустойки у розмірі 1 231 354,44 грн в силу приписів частини другої статті 785 ЦК України, у зв`язку з тим, що відповідач користувався майном з квітня по жовтень 2020 року.

Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з такого.

Так, Національна радіокомпанія України (балансоутримувач) на виконання вимог наказу Держкомтелерадіо «Про реорганізацію Національної радіокомпанії України» від 25.08.2015 № 201 станом на 1 січня 2016 року передала балансові рахунки, матеріальні цінності, активи та зобов`язання, у тому числі дебіторську заборгованість, що знаходилась на її балансі на баланс Національній телекомпанії України на підставі передавального акту, затвердженого наказом Держкомтелерадіо від 15.01.2016 № 29. Держкомтелерадіо закріпив зазначене майно за Національною телекомпанією України на праві оперативного управління.

Національна телекомпанія України відповідно до пункту 1.1 Статуту Національної телекомпанії України, затвердженого наказом Держкомтелерадіо від 18.04.2016 № 84, є правонаступником майна, прав і обов`язків Національної радіокомпанії України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2016 № 1039 затверджено статут публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України», пунктом 1.1 якого визначено, що Публічне акціонерне товариство «Національна суспільна телерадіокомпанія України» є юридичною особою, що утворена шляхом перетворення Національної телекомпанії України відповідно до Закону України «Про Суспільне телебачення і радіомовлення України», постанов Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №693 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України». Публічне акціонерне товариство «Національна суспільна телерадіокомпанія України» є правонаступником майна, прав та обов`язків Національної телекомпанії України, що припинила свою діяльність.

Згідно з абзацами четвертим і п`ятим пункту 2-1 Прикінцевих положень Закону України «Про Суспільне телебачення і радіомовлення України» визначено, що внесення нерухомого майна до статутного капіталу НСТУ може здійснюватися на підставі обліку майна без попередньої державної реєстрації права власності на таке майно. Державна реєстрація прав на нерухоме майно, внесене до статутного капіталу НСТУ, здійснюється на підставі передавального акта та акта оцінки майна, внесеного до статутного капіталу НСТУ. Передавальний акт та/або акт оцінки майна є документами, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на майно, внесене до статутного капіталу НСТУ.

Наказом Державного комітету телебачення і радіомовлення від 17.01.2017 № 3 затверджено зведений передавальний акт необоротних активів та зобов`язань Національної телекомпанії (об`єднаної) до ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України».

Майно, що було об`єктом оренди за Договором та перебувало на балансі Національної радіокомпанії України, правонаступником якої була Національна телекомпанія України з 17.01.2017, було включено до статутного капіталу ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України», яке є правонаступником Національної телекомпанії України.

Частиною першою статті 770 ЦК України передбачено, що у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця.

Таким чином, з 17.01.2017 всі права, обов`язки та зобов`язання як орендодавця щодо нерухомого майна, яке було об`єктом оренди за Договором, перейшли до правонаступника - ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України».

07.09.2020 відбулась державна реєстрація зміни типу Публічного акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія України" на Акціонерне товариство "Національна суспільна телерадіокомпанія України", що підтверджується наявною інформацією в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Також, постановою Кабінету Міністрів України від 19.08.2020 № 737 такі ж зміни були внесені до Статуту Акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія України", який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2016 № 1039.

Крім того, на підставі наказу Департаменту містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації» «Про зміну поштової адреси об`єкту нерухомості у місті Києві» від 23.06.2017 № 331 об`єкту нерухомого майна позивача, розташованому за адресою: вул. Леоніда Первомайського, 5 А у Печерському районі м. Києва, було присвоєно поштову адресу: вул. Леоніда Первомайського, 5 В.

Позивачем, відповідно до вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", було зареєстровано право власності на об`єкт оренди, відповідні відомості було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 30.05.2019.

Відповідно до частини першої статті 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Відповідно до статті 26 Закону України Про оренду державного та комунального майна договір оренди припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Слід зазначити, що факт припинення дії Договору внаслідок закінчення терміну, на який його було укладено, у спірних відносинах був встановлений рішеннями Господарського суду міста Києва від 28.11.2016 у справі № 910/19943/16 та від 16.04.2018 № 910/22245/17, що набрали законної сили, у зв`язку з чим орендаря було виселено з нерухомого майна на підставі статті 785 ЦК України та пункту 10.10 Договору.

Відповідно до частини четвертої статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Слід зазначити, що зважаючи на закінчення строку дії Договору, до позивача, як правонаступника балансоутримувача за Договором і нового власника майна, перейшли всі права та обов`язки наймодавця відповідно до частини першої статті 770 ЦК України, а тому у Підприємства, як орендаря, виник обов`язок повернути предмет оренди (нежитлові приміщення) саме власнику майна ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України».

Зазначені обставини були встановлені постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2020 у справі № 910/1296/19 за позовом ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» про виселення, яким Підприємство було виселено з нерухомого майна, розміщеного за адресою: м. Київ, вул. Л. Первомайського, 5В, площею 306 кв. м., що входить до статутного капіталу ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України».

При цьому, під час апеляційного розгляду вказаної справи суд встановив, що поштову адресу будинку, в якому знаходиться об`єкт оренди, було змінено з м. Київ, вул. Л. Первомайського, 5-а на м. Київ, вул. Л. Первомайського, 5-в, згідно з наказом Департаменту містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 23.06.2017 № 331 «Про зміну поштової адреси об`єкту нерухомості у місті Києві».

16.03.2020 на виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2020 видано наказ № 910/1296/19, який стягувач пред`явив на примусове виконання до Печерського РВ ДВС у місті Києві ЦМУ МЮ, а органом ДВС було відкрите виконавче провадження № 6172556.

За результатами проведених виконавчих дій з виконання зазначеного наказу 30.10.2020 Підприємство звільнило приміщення площею 306 кв. м., розміщене за адресою: м. Київ, вул. Л. Первомайського, 5В, на другому поверсі триповерхової адміністративної будівлі Будинку звукозапису, що підтверджується актом державного виконавця від 30.10.2020.

Того ж дня вказане приміщення відповідач передав ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» за актом приймання-передавання (повернення) від 30.10.2020.

Крім того, позивач подав суду копії судових рішень, відповідно до яких було стягнуто неустойку в силу приписів частини другої статті 785 ЦК України, а саме:

- від 14.01.2021 у справі № 910/9679/20, відповідно до якого стягнуто з Підприємства на користь Компанії стягнуто неустойку за період з серпня 2017 року по травень 2018 року;

- від 07.07.2021 у справі № 910/5481/21, відповідно до якого стягнуто з Підприємства на користь Компанії стягнуто неустойку за період з червня 2018 року по травень 2019 року;

- від 21.04.2022 у справі № 910/15237/21, відповідно до якого стягнуто з Підприємства на користь Компанії стягнуто неустойку за період з червня 2019 року по березень 2020 року;

Разом з тим, у даній справі позивач заявив до стягнення неустойку, нараховану за період з квітня 2020 року по жовтень 2020 року, тобто до моменту повернення майна Підприємством Компанії.

Згідно з частиною першою статті 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

В силу приписів частини другої статті 785 ЦК України якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

У розумінні загальних та спеціальних норм права санкція (неустойка), яка передбачена статтею 785 ЦК України, є мірою відповідальності, визначеною законодавцем за неправомірне користування майном після припинення договору.

Така неустойка є подвійною платою за користування річчю за час прострочення, а не штрафною санкцією в розумінні статті 549 ЦК України та статті 230 ГК України.

Особливий статус зазначеної неустойки обумовлений тим, що зобов`язання наймача (орендаря) з повернення об`єкта оренди виникає після закінчення дії договору оренди і наймодавець (орендодавець) в цьому випадку позбавлений можливості застосовувати щодо недобросовісного наймача інші засоби стимулювання до виконання, окрім як використання права на стягнення неустойки в розмірі подвійної плати за користування орендованим майном.

При здійсненні оцінки правомірності заявлених вимог про стягнення неустойки в порядку частини другої статті 785 ЦК України обов`язковим є врахування обставин невиконання орендарем зобов`язання щодо неповернення майна в контексті його добросовісної поведінки, як контрагента за договором оренди та її впливу на обставини неповернення майна орендодавцеві зі спливом строку дії орендних правовідносин (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.10.2019 у справі № 904/3315/18).

Отже, зважаючи на те, що майно відповідачем було повернуте орендодавцю лише 30.10.2020 під час примусового виконання судового рішення, тобто майже через 4 роки після припинення дії Договору 31.01.2016, при цьому Підприємством не надано доказів відсутності вини у порушенні зобов`язання зі своєчасного повернення об`єкту оренди, то у відповідача існує обов`язок сплатити позивачу неустойку у розмірі подвійної плати за користування майном за заявлений позивачем період.

Відповідно до частини другої статті 795 ЦК України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Законодавство у сфері орендних правовідносин пов`язує припинення обов`язків орендаря з фактом повернення об`єкта договору оренди, тобто з моментом підписання акта приймання-передачі орендованого майна; зобов`язання орендаря сплачувати орендну плату за весь час фактичного користування майном, яке виникло з договору оренди, не припиняється зі спливом строку дії договору оренди, оскільки таке припинення пов`язане не із закінченням строку, на який було укладено договір, а з моментом підписання сторонами акта приймання-передачі об`єкта оренди. За таких обставин, орендна плата може нараховуватися орендодавцем і після закінчення строку дії договору оренди за фактичне користування майном (позиція викладена Верховним Судом у постановах від 14.11.2018 по справі № 924/195/16 та від 11.05.2018 по справі № 926/2119/17).

Разом з тим, відповідно до пункту 3.11 Договору у разі розірвання договору оренди, орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передачі включно. Закінчення строку дії Договору не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції, до державного бюджету та балансоутримувачу.

Згідно з частиною п`ятою статті 762 ЦК України плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно частини першої та четвертої статті 286 ГК України орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності, розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Як було зазначено вище, у пунктах 3.1, 3.2, 3.3 Договору узгоджено, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786 і становить без податку на додану вартість за базовий місяць оренди липень 2012 року 31 019,91 грн. Орендна плата за перший базовий місяць січень 2013 року встановлюється шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2012 року, січень 2013 року. Нарахування податку на додану вартість на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до пункту 3.6 Договору орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 50% та 50% щомісяця не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, з урахуванням щомісячного індексу інфляції, відповідно до пропорцій розподілу, встановлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Оскільки власником майна (наймодавцем) є Компанія, то відповідач зобов`язаний сплачувати позивачу за користування майном 100% вартості орендної плати, визначеної умовами Договору.

Отже, за період з квітня по жовтень 2020 року відповідач мав сплатити позивачу 615 677,22 грн орендної плати, яка нарахована у відповідності до пунктів 3.1, 3.2, 3.3 Договору.

Таким чином, сума неустойки в силу приписів частини другої статті 785 ЦК України складає подвійний розмір орендної плати за період з квітня по жовтень 2020 року, а саме 1 231 354,22 грн (615 677,22 грн х 2).

Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем не подано доказів в підтвердження заперечень проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, враховуючи подані докази, які оцінені судом у порядку ст. 86 ГПК України, позов підлягає задоволенню.

За приписами статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства "Державний академічний оркестр "Радіобенд Олександра Фокіна" (01133, м. Київ, вул. Л. Первомайського, 5-а; код 33403283) на користь Акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія України" (04119, м. Київ, вул. Ю. Іллєнка, 42; код 23152907) 1 231 354 (один мільйон двісті тридцять одну тисячу триста п`ятдесят чотири) грн 44 коп. неустойки та 18 470 (вісімнадцять тисяч чотириста сімдесят) грн 32 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 06.03.2023.

Суддя О.Г. Удалова