РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.03.2023Справа № 910/13946/22
За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія «ПЗУ Україна"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон"

про відшкодування 35290 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про стягнення з відповідача заборгованості з відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, оскільки відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не відшкодував позивачу шкоду, завдану страхувальником Відповідача внаслідок ДТП.

Від МТСБУ на виконання вимог ухвали суду надійшли відомості щодо умов укладеного відповідачем страхового договору (полісу).

Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову (відзив), або будь-які інші письмові заперечення чи пояснення по справі та/або заяви процесуального характеру.

Відповідачем було отримано ухвалу суду про відкриття провадження у справі - 16.01.2023 810), що підтверджується зворотнім повідомленням.

За відсутності відзиву суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія "ПЗУ Україна"» (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник) 22.04.2020 було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №АМ152678, дія якого у період з 03.05.2020 по 02.05.2021, предметом якого є страхування транспортного засобу «Фіат», д.н.з. НОМЕР_1 (далі - Договір страхування).

08.12.2020 на проспекті Лобановського, 115 в м. Києві водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Сузукі Свіфт» д.н.з. НОМЕР_2 не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем «Фіат», д.н.з. НОМЕР_1 , що призвело пошкодження транспортних засобів.

Вказані обставини підтверджуються довідкою поліції про ДТП та постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 01.02.2021 у справі №752/1205/21, якою були визнано винним у ДТП ОСОБА_2 та притягнуто до відповідальності на підставі ст. 124 КУпАП.

На підставі вищевказаного, за умовами Договору страхування та враховуючи акт огляду транспортного засобу від 14.12.2020, акта прийому-передачі виконаних робіт по ремонту автомобіля від 12.03.2021, рахунку ремонтного СТО на оплату №0123 від 20.02.2021 позивачем було складено страховий акт від 22.04.2021, відповідно до якого позивач розрахував та виплатив страхове відшкодування загалом у сумі 35290 грн на рахунок страхувальника, що підтверджується платіжним дорученням №52974 від 26.04.2021.

Відтак, позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати у сумі 35290 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, шкоду було заподіяно водієм ОСОБА_2 , який керував автомобілем «Сузукі Свіфт» д.н.з. НОМЕР_2 , і його вина у вчиненні ДТП підтверджується залученою до справи копією постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 01.02.2021 у справі №752/1205/21.

На час скоєння вищевказаної ДТП цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 як особи, яка експлуатувала автомобіль «Сузукі Свіфт» д.н.з. НОМЕР_2 на законних підставах, була застрахована відповідачем на підставі договору (полісу) ЕР/201979704 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ (ліміт відповідальності за шкоду по майну - 130000 грн., франшиза - 0).

Отже, на відповідача полісом ЕР/201979704 покладено обов`язок з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації водієм ОСОБА_2 автомобіля «Сузукі Свіфт» д.н.з. НОМЕР_2 на час ДТП.

Судом встановлено, що наведені у рахунку СТО, деталі та роботи знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку з завданими застрахованому автомобілю пошкодженнями внаслідок ДТП, що відображені в довідці поліції та фотографіях пошкоджень, і відповідачем не надано доказів протилежного.

Відповідачем не надано суду доказів на спростування встановленої позивачем вартості відновлювального ремонту застрахованого автомобіля, внаслідок його пошкодження в ДТП, і також відповідач не спростував розраховану позивачем суму страхового відшкодування.

Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Аналогічну позицію викладено в ст. 9 Закону України «Про страхування».

Враховуючи вищезазначені обставини, умови полісу ЕР/201979704 та положення статей 12, 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статей 9, 27 Закону України «Про страхування» та статей 993, 1192 ЦК України, у відповідача в зв`язку з настанням ДТП виник обов`язок відшкодувати позивачу шкоду, в межах ліміту відповідальності відповідача, як страховика, за спірним страховим випадком (130000 грн.), але не більше вартості відновлювального ремонту Застрахованого автомобіля та виходячи з суми, право на вимогу якої перейшло до позивача в зв`язку з виплатою страхового відшкодування (35290 грн), і за мінусом франшизи (0 грн.), і отже в сумі 35290 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідача із заявою №235417/ІНС від 21.09.2021 про виплату страхового відшкодування, однак відповідач на заяву відповіді не надав, суму страхового відшкодування позивачу не виплатив.

Матеріали справи не містять доказів сплати страхового відшкодування відповідачем позивачу і після подання до суду даного позову та станом на день ухвалення рішення.

Відповідно до приписів статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частина 2 статті 86 ГПК України).

З огляду на все наведене, позовні вимоги про стягнення 35290 грн відшкодування матеріальної шкоди (виплати страхового відшкодування) підлягають задоволенню.

Судові витрати, у які позивачем включено витрати по оплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ст.ст. 232, 233, 236, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" (м. Київ, вул. Дегтярівська, 33-Б, 2 під`їзд; ідентифікаційний код 20080515) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (м. Київ, вул. Січових Стрільців, 40; ідентифікаційний код 20782312) 35290 (тридцять п`ять тисяч двісті дев`яносто) грн відшкодування матеріальної шкоди (виплати страхового відшкодування) та 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Р.Б. Сташків