ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________РІШЕННЯ
"14" березня 2023 р. м. Одеса Справа № 916/2660/22
Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи:
про стягнення 30 702,44 грн
1. Короткий зміст позовних вимог.
11.10.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариство "Одеський завод гумових технічних виробів", в якій просить суд стягнути відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 28 988,40 грн, 3% річних у розмірі 259,13 грн, інфляційні втрати у розмірі 1 454,91 грн та судовий збір.
2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.10.2022 відкрито провадження у справі № 916/2660/22 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження, запропоновано сторонам подати до суду заяви по суті справи та встановлено строк для надання заперечень та надіслання їх позивачу до 14.11.2022 та для надання відповіді на відзив та її надіслання відповідачу до 08.11.2022.
12.01.2023 до суду від представника відповідача надійшла заява про вступ у справу, у якій останній зазначає, що через введення воєнного стану ПрАТ "Одеський завод гумових технічних виробів" з березня 2022 року призупинив свою діяльність, а в підсистемі "Електронний суд" реєстрація підприємства відсутня, тому відомості про відкриття провадження у справі відповідачеві стали відомі лише 10.01.2023, з огляду на що останній просить суд поновити процесуальний строк на подання відзиву на позов.
Згідно ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Частиною 3 ст. 119 ГПК України встановлено - якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.
Так, ухвалою від 14.10.2022 судом запропоновано відповідачу подати відзив на позов в порядку ст.165 ГПК України. Суд встановив строк для надання відзиву та його надіслання позивачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Як встановлено судом, 12.01.2023 відповідачем було подано до суду клопотання про поновлення процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву із посиланням на те, що через введення воєнного стану ПрАТ "Одеський завод гумових технічних виробів" з березня 2022 року призупинив свою діяльність, а в підсистемі "Електронний суд" реєстрація підприємства відсутня, тому відомості про відкриття провадження у справі відповідачеві стали відомі лише 10.01.2023.
У подальшому відповідачем було надано суду відзив на позовну заяву.
З огляду на вищенаведені обставини суд, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, забезпечення рівності прав та обов`язків усіх учасників процесу, дотримання принципів диспозитивності та пропорційності, закріплених положеннями статей 7, 13-15 ГПК України, керуючись приписами частини 2 статті 119 ГПК України, дійшов висновку про необхідність поновлення строку на подання відповідачу відзиву на позовну заяву.
23.01.2023 до суду від представника відповідача надійшло клопотання про витребування доказів, у якій останній просить суд витребувати у позивача оригінал договору про постачання електроенергії споживачу №04-613500 від 01.01.2019, зобов`язавши його також направити його копію відповідачеві.
Обґрунтовуючи подане клопотання, відповідач зазначає, що відповідно до п.п.3.1.7., 3.1.8. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018, на вимогу споживача електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку.
Втім, відповідач листом від 17.10.2022 року направив вимогу до позивача щодо надання письмових примірників договорів про постачання електроенергії споживачу, тому числі №04-613500 від 01.01.2019, проте, зазначений лист був залишений позивачем без уваги.
Таким чином, оскільки за твердженнями позивача правовідносини сторін врегульовані саме вищезазначеним договором, з огляду на те, що до позовної заяви прикладено лише роздруківку шаблону договору, який розміщений на офіційному сайті позивача, доцільним є витребування у позивача оригіналу спірного договору.
Дослідивши подане відповідачем клопотання про витребування доказів (оригіналу договору), суд дійшов наступних висновків.
Як встановлено судом, ТОВ "ООЕК" у поданій позовній заяві посилається на публічний договір, укладений між сторонами шляхом підписання заяви-приєднання до умов публічного договору про постачання електричної енергії споживачу та опублікований постачальником універсальних послуг (ТОВ "ООЕК") на офіційному веб-сайті: www.ooek.od.ua.
Згідно з ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Пунктом 1.2.7 ПРЕЕ передбачено, що постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 5 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку.
Відповідно до п. 3.1.7 ПРРЕЕ договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником.
Тобто, спірні правовідносини виникають з публічного договору про постачання електричної енергії, розміщеного на офіційному веб-сайті позивача.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.
При цьому, відповідно до з ч.6 ст.91 ГПК України, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.
Втім, суд зазначає, що у матеріалах справи, зокрема, наявний публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, заява-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії та комерційна пропозиція №1/1-УП, яка є додатком №3 до зазначеного договору.
За таких обставин, з урахуванням того, що подана копія заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії (а.с.25 з об.) відповідачем під сумнів не ставиться, а останнім фактично наголошується на невиконанні позивачем обов`язку надання примірника договору, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення поданого відповідачем клопотання про витребування оригіналу договору згідно до вимог ст.91 ГПК України.
06.02.2023 до суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з огляду на те, що відповідачем 03.02.2023 було направлено на електронну адресу позивача пропозицію щодо укладення мирової угоди.
Як вже було зазначено судом, 06.02.2023 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якій останній зазначає, що сума позову повинна бути зменшена на 14 160,32 грн та складати 16 542,12 грн та посилається на форс-мажорні обставини.
06.02.2023 до суду від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні з огляду на складність справи.
09.02.2023 до суду від позивача надійшли заперечення на клопотання відповідача про перехід в загальне позовне провадження, у яких останній просить суд відмовити у задоволенні клопотання відповідача через необґрунтованість останнього.
Розглянувши подане відповідачем клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.12 Господарського процесуального кодексу України, в редакції Закону України від 03.10.2017р. №2147VІІІ, чинної з 15.12.2017р., господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного або позовного провадження (загального або спрощеного).
Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 247 ГПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
З урахуванням того, що дана справа за критерієм ціни позову (до ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) відноситься до малозначних справ, а обсяг та характер доказів у справі не потребують розгляду справи з повідомленням (викликом) сторін, суд не вбачає підстав для задоволення вказаного клопотання та зазначає, що справу №916/2660/22 слід розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.
Крім того, 09.02.2023 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій останній заперечує проти доводів позивача, підтримує позовні вимоги у повному обсязі та просить суд поновити строк для подання до суду відповіді на відзив та приєднати до матеріалів справи №916/2660/22.
Дослідивши подане позивачем клопотання про поновлення строку для подання до суду відповіді на відзив, суд, з мотивів, викладених раніше, з огляду на подання відповідачем відзиву на позовну заяву 06.02.2023 та поновлення судом строку на його подання, дійшов висновку про задоволення клопотання позивача та прийняття до розгляду відповіді на відзив.
13.02.2023 до суду від позивача надійшла заява про повернення надмірно сплаченого судового збору, у якій останній просить суд повернути сплачений судовий збір у сумі 496,20 грн у зв`язку із поданням до суду документів в електронній формі з використанням системи "Електронний суд" та застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідно до Закону України "Про судовий збір".
3. Позиція учасників справи.
3.1. Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія".
14.12.2018 Приватним акціонерним товариством "Одеський завод гумових технічних виробів" підписано заяву-приєднання до умов публічного договору про постачання електричної енергії споживачу із початком постачання 01.01.2019.
У зв`язку з фактичним укладенням між сторонами договору про постачання електричної енергії споживачу ТОВ "ООЕК" для ПрАТ "Одеський завод гумових технічних виробів" було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 у Північному підрозділі ТОВ "ООЕК".
Відповідно п. 13.1. договору останній укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набуває чинності з дати подання споживачем заяви-приєднання. Умови цього договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної споживачем у заяві-приєднання.
Отже, між сторонами укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг із комерційною пропозицією № 1/1-УП для суб`єктів господарювання, що здійснюють управління багатоквартирним будинком (додаток № 2 до договору) із терміном дії до 31.12.2021.
Крім того, приєднання відповідачем до умов публічного договору підтверджується фактом споживання електричної енергії та частковою оплатою виставлених рахунків за спожиту електричну енергію.
Крім того, комерційною пропозицією передбачено, що договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов, але в ніякому разі не більше ніж на термін дії договору споживача про надання послуг розподілу (передачі) електричної енергії.
Таким чином, оскільки жодною із сторін не було заявлено про припинення дії договору чи про перегляд його умов, дію та умови договору пролонговано на 2020-2022 роки.
За розрахунковий період січня-серпня 2022 року ТОВ "ООЕК" від АТ "ДТЕК Одеські електромережі" як постачальника послуг комерційного обліку, отримано дані щодо фактичного споживання електричної енергії для ПрАТ "Одеський завод гумових технічних виробів", згідно яких у березні-червні 2022 р. останнім було спожито 17 255 кВт.год.
На підставі отриманих даних ТОВ "ООЕК" виписано ПРАТ «ОЗГТВ» та надіслано засобами поштового зв`язку рахунки за спожиту електричну енергію на загальну суму 28 988,40 грн, зокрема: № 04-613500/1 від 03.02.2022 року за січень 2022 року на суму 7 770 грн (вручено представнику останнього під особистий підпис 09.02.2022 року), № 04-613500/1 від 01.03.2022 року за лютий 2022 року на суму 7 770 грн, № 04-613500/1 від 04.04.2022 року за березень 2022 року на суму 2 414,16 грн, № 04-613500/1 від 05.05.2022 року за квітень 2022 року на суму 4 326 грн, № 04-613500/1 від 01.06.2022 року за травень 2022 року на суму 1 076,88 грн, № 04-613500/1 від 05.07.2022 року за червень 2022 року на суму 2 664,48 грн, № 04-613500/1 від 02.08.2022 року за липень 2022 року на суму 840 грн та № 04-613500/1 від 05.09.2022 року за серпень 2022 року на суму 2 126,88 грн.
Втім, грошові кошти в рахунок оплати спожитої у cічні-серпні 2022 р. електричної енергії на розрахункові рахунки енергопостачальної компанії відповідачем не перераховувались.
Позивач зауважує, що суму, сплачену відповідачем за платіжним дорученням № 1229 від 17.01.2022 в розмірі 6 276,48 грн, зараховано позивачем в рахунок оплати спожитої електричної енергії за попередній період.
Позивачем також зазначено, що ним було направлено на адресу відповідача претензію за вих. № 587/19-02-3632 від 15.09.2022 щодо погашення заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 28 988,40 грн, втім, вимоги претензії задоволені не були.
У зв`язку із порушенням відповідачем строків оплати, позивачем на підставі ст. 625 ЦК України та п.6 Комерційної пропозиції нараховано відповідачу до сплати пеню, 3% річних та інфляційні втрати.
Крім того, ТОВ "ООЕК" зазначає, що відповідачем заява про розірвання договору та відповідні підтверджуючі документи щодо зміни власника не подавалася, тому доводи стосовно виключення об`єкта гуртожитку за адресою вул. От. Чепіги, 54/2 з договору №613500 є необґрунтованими та безпідставними.
Позивач також зауважує про відсутність будь-яких повідомлень із наданням підтверджуючих документів від ПрАТ "Одеський завод гумових технічних виробів" про настання Форс-мажорних обставин із доведенням впливу саме таких обставин на можливість виконання зобов`язань у спірний період.
Форс-мажор не є автоматичною підставою для звільнення від виконання зобов`язань, стороною договору має бути підтверджено не факт настання таких обставин, а саме їхня здатність впливати на реальну можливість виконання зобов`язання.
Відповідачем не надано належних доказів того, що саме введення військового стану стало причиною неможливості проведення споживачем своєчасного розрахунку за поставлену згідно зазначеного договору електричну енергію.
Саме лише посилання відповідача на те, що порушення грошового зобов`язання сталося не з його вини, не може бути прийнятним, оскільки підстави для звільнення відповідача у даній справі від виконання своїх договірних зобов`язань, у тому числі в частині здійснення повної та своєчасної оплати вартості електричної енергії відсутні.
3.2. Доводи Приватного акціонерного товариства "Одеський завод гумових технічних виробів".
У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що розмір заборгованості за спожиту електроенергію розрахований позивачем помилково через те, що листом № 110 від 16.05.2022 року відповідач відмовився від постачання електроенергії на гуртожиток, оскільки з квітня 2021 року він був знятий з балансу заводу, а тому нарахування з 16.05.2022 є безпідставними та незаконними. Сума цих нарахувань складає 6 169,80 грн.
Відповідач також зауважує, що позивачем не було враховано сплату від 17.01.2022 згідно з ПД №1229 в розмірі 6 276,48 грн.
ПрАТ "Одеський завод гумових технічних виробів" посилається на п. 12.1 укладеного договору, відповідно до якого сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за цим договором, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили (форс - мажорних обставин), та зазначає, що до таких обставин віднесено військовий стан відповідно до листа ТПП України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022.
Крім того, останнім зазначено, що евакуація значної частини персоналу заводу спричинила зупинку діяльності заводу, через що у відповідача наявна об`єктивна неможливість виконання своїх договірних зобов`язань до кінця війни, а тому строк виконання зобов`язань за цим договором віддаляється на строк дії форс-мажорних обставин згідно з п.12.3 укладеного договору.
З огляду на вищенаведене, відповідач стверджує, що нарахування пені в розмірі 1 714,04 грн є незаконним, а сума позову повинна бути зменшена на 14 160,32 грн та складати 16 542,12 грн.
4. Фактичні обставини встановлені судом.
14.06.2018 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, було прийнято постанову №429 про видачу, зокрема, ТОВ "Одеська обласна енергопостачальна компанія" ліцензії з постачання електричної енергії.
На підтвердження факту виникнення між сторонами договірних правовідносин щодо постачання електричної енергії позивачем було надано суду підписану відповідачем заяву-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії споживачу від 14.12.2018 (а.с.25 з обороту-26), копію договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (а.с.23-25), а також копію комерційної пропозиції №1/1-УП (а.с.26) із терміном дії до 31.12.2021.
Відповідно до п.2.1 договору за цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.
Як вбачається з п.5.1 договору, споживач розраховується з постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої регулятором, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до цього договору.
Згідно з п.5.8 договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.
Відповідно до п.5.10 договору оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.
Пунктом 13.1 договору передбачено, що цей договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набуває чинності з дати подання споживачем заяви-приєднання. Умови цього договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної споживачем у заяві-приєднанні.
Відповідно до п.13.4 договору за умови відсутності заборгованості та виконання своїх зобов`язань перед постачальником споживач має право розірвати цей договір з урахуванням вимог положень цього договору без сплати будь-яких штрафних санкцій чи іншої фінансової компенсації постачальнику.
Згідно з п.13.5 договору сторони мають право розірвати цей договір достроково у встановленому законодавством порядку.
Пунктом 13.6 укладеного договору, зокрема, передбачено, що дія цього договору також припиняється у разі зміни власника об`єкта споживача та отримання від нового власника (користувача) або оператора системи розподілу документального підтвердження щодо укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії з новим власником (користувачем).
Відповідно до п.13.7 договору, у разі якщо об`єкт споживача перебуває у власності (користуванні) кількох осіб, укладається один договір з одним із співвласників (користувачів) за умови письмової згоди всіх інших співвласників (користувачів), про що робиться відмітка у заяві-приєднанні.
Згідно з п.13.8 договору усі повідомлення за цим договором вважаються зробленими належним чином у разі, якщо повідомлення здійснені в письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, вручені кур`єром або особисто під підпис за зазначеними в цьому договорі адресами сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділу зв`язку у якому обслуговується одержувач. Комерційною пропозицією до договору можуть бути передбачені інші способи направлення повідомлень. Споживач зобов`язується у місячний строк повідомити постачальника про зміну будь-якої інформації та даних, зазначених в заяві-приєднанні.
Вказана заява-приєднання підписана та скріплена печаткою ПрАТ "Одеський завод гумових технічних виробів" із зазначенням дати, а саме 14.12.2018.
Відповідно до п. 1 Комерційної пропозиції ціна (тариф) на електричну енергію визначається у встановленому згідно чинного законодавства порядку. Інформація про діючий тариф на послуги постачальника універсальних послуг за електричну енергію розміщується на офіційному веб-сайті ooek.od.ua та інформаційних стендах у центрах обслуговування споживачів постачальника не пізніше ніж за 20 днів до початку застосування тарифу. У разі зміни ціни (тарифу) на електричну енергію оплата заборгованості проводиться за цінами (тарифами), що діяли у період, за який сплачується борг.
Згідно з п. 3 Комерційної пропозиції споживач здійснює оплату за спожиту електроенергію протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунку на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника. Споживач має право здійснювати попередню оплату. Датою отримання платіжного документу (рахунку) вважається: дата його вручення споживачу; дата його отримання від кур`єра; відмітка про реєстрацію вхідної кореспонденції; дата його відкриття в особовому кабінеті на офіційному веб-сайті постачальника; дата отримання електронною поштою, факсимільним зв`язком тощо) чи в інший спосіб з використанням інформаційних технологій у системі електронного документообігу у порядку, передбаченому договором та комерційною пропозицією; третій календарний день з дати його отримання поштовим відділенням зв`язку, на території обслуговування якого розташований об`єкт споживача (у разі направлення засобами поштового зв`язку рекомендованим або цінним листом).
Відповідно до п. 8 укладеної комерційної пропозиції договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг набирає чинності з дати оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання споживачем заяви - приєднання до умов договору і укладається на строк до « 31» грудня 2021 р., а в частині розрахунків договір діє до повного їх виконання. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов, але в ніякому разі не більше ніж на термін дії договору споживача про надання послуг розподілу (передачі) електричної енергії.
Згідно інформації, наведеної у листі ДТЕК Одеські електромережі (а.с.26 з обороту-27), відповідачем у січні-серпні 2022 року було спожито 17 255 кВт.год.
На підставі вищезазначених даних ТОВ "ООЕК" щомісячно виставлялись відповідачу рахунки за спожиту електричну енергію, а саме рахунки № 04-613500/1 від 03.02.2022, від 01.03.2022, від 04.04.2022, від 05.05.2022, від 01.06.2022, від 05.07.2022, від 02.08.2022 та від 05.09.2022.
Рахунок за січень 2022 року відповідачем було отримано 09.02.2022 нарочно, про що свідчить наявність підпису уповноваженої особи на такому рахунку. Інші рахунки за спожиту у лютому-серпні 2022 року електричну енергію направлялись позивачем Укрпоштою, що підтверджується наявними в матеріалах справи супровідними листами, фіскальними чеками та реєстрами відправлень.
Як вбачається з листа ТОВ "ООЕК" від 11.07.2022, останнім були направлені на адресу відповідача рахунки-фактури за розрахунковий період лютий-червень 2022 р., акти прийняття-передавання товарної продукції за спожиту електричну енергію за вказаний період та претензія щодо погашення заборгованості.
Відповідно до листа ТОВ "ООЕК" від 15.09.2022, останнім були направлені на адресу відповідача рахунки-фактури за розрахунковий період липень-серпень 2022, акти прийняття-передавання товарної продукції за спожиту електричну енергію за вказаний період та претензія щодо погашення заборгованості станом на 13.09.2022.
Згідно з інформацією з сайту Укрпошти, рахунки за спожиту електричну енергію за лютий-червень 2022 були вручені споживачеві 18.07.2022, за липень-серпень 2022 - 22.09.2022.
Відповідно до наявних в матеріалах справи рахунків загальна вартість спожитої ПрАТ "Одеський завод гумових технічних виробів" у період січня-серпня 2022 електричної енергії складає 28 998,40 грн.
Доказів оплати заборгованості у вказаній сумі матеріали справи не містять.
5. Позиція суду.
5.1 Щодо суми основного боргу.
Відповідно до ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.
Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".
Приписами ч. 1-2 ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" передбачено, що постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.
Згідно до п. 1.2.15 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018р. за №312 (далі ПРРЕЕ), на роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами.
Відповідно до п.1.2.8 ПРРЕЕ постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розробляється постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та укладається в установленому цими Правилами порядку. Постачальник універсальної послуги не може відмовити побутовому та малому непобутовому споживачу, електроустановки якого розташовані на території діяльності постачальника універсальної послуги, в укладенні такого договору.
Пунктом 3.1.7 ПРРЕЕ встановлено, що договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником. У разі офіційного оприлюднення комерційної пропозиції електропостачальник не має права відмовити споживачу у приєднанні до договору на умовах цієї комерційної пропозиції, якщо технічні засоби вимірювання та обліку електричної енергії забезпечують виконання сторонами умов комерційної пропозиції. На вимогу споживача електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку. Якщо сторони досягли згоди щодо укладення договору на інших умовах, відмінних від тих, які містяться у комерційних пропозиціях, розміщених на офіційному сайті електропостачальника, договір укладається у паперовій формі. При цьому сторони можуть за взаємною згодою оформлювати додатки до договору, в яких узгоджуються організаційні особливості постачання електричної енергії. Такі додатки оформлюються у паперовій формі та підписуються обома сторонами.
Як встановлено судом, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору постачання електричної енергії, укладеного за наслідком підписання відповідачем заяви-приєднання від 14.12.2018. В силу договору відповідач прийняв на себе зобов`язання в обумовлені комерційною пропозицією строки сплачувати спожиту електричну енергію.
Так, відповідно до п.8 комерційної пропозиції, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг набирає чинності з дати оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання споживачем заяви - приєднання до умов договору і укладається на строк до « 31» грудня 2021 р., а в частині розрахунків договір діє до повного їх виконання. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов, але в ніякому разі не більше ніж на термін дії договору споживача про надання послуг розподілу (передачі) електричної енергії.
Як зазначає відповідач, листом від 16.05.2022 останній повідомив позивача про припинення оплати електроенергії, яку споживає гуртожиток з моменту подання цієї заяви та просить внести корективи в договір та рахунки за електроенергію.
Оцінюючи посилання відповідача на вказаний лист як на підставу зменшення суми основного боргу на суму нарахувань у розмірі 6 169,80 грн з 16.05.2022, суд зазначає наступне.
Відповідно до п.4.27 ПРРЕЕ, у разі звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією споживач зобов`язаний повідомити електропостачальника та оператора системи або основного споживача про намір припинити дію відповідних договорів не пізніше ніж за 20 робочих днів до дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією та надати заяву щодо розірвання договорів і в цей самий термін здійснити сплату всіх видів платежів, передбачених відповідними договорами, до заявленого споживачем дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією включно.
Дія договору про постачання електричної енергії достроково припиняється у разі отримання електропостачальником від оператора системи або нового чи попереднього власника (користувача) об`єкта споживача документального підтвердження факту укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії між оператором системи і новим власником (користувачем) цього об`єкта.
У разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживачем електропостачальника та (за наявності відповідного договору) оператора системи або основного споживача про звільнення приміщення та/або остаточне припинення користування електричною енергією споживач зобов`язаний здійснювати оплату спожитої на таких об`єктах електричної енергії та інших платежів виходячи з умов відповідних договорів.
З новим споживачем укладаються договори відповідно до вимог законодавства України, зокрема цих Правил, після припинення дії договорів зі споживачем, який звільняє приміщення, у частині постачання та розподілу електричної енергії на цей об`єкт.
Відповідно до п.13.4 договору за умови відсутності заборгованості та виконання своїх зобов`язань перед постачальником споживач має право розірвати цей договір з урахуванням вимог положень цього договору без сплати будь-яких штрафних санкцій чи іншої фінансової компенсації постачальнику.
Згідно з п.13.5 договору сторони мають право розірвати цей договір достроково у встановленому законодавством порядку.
Згідно з п.13.8 договору усі повідомлення за цим договором вважаються зробленими належним чином у разі, якщо повідомлення здійснені в письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, вручені кур`єром або особисто під підпис за зазначеними в цьому договорі адресами сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділу зв`язку, у якому обслуговується одержувач. Комерційною пропозицією до договору можуть бути передбачені інші способи направлення повідомлень. Споживач зобов`язується у місячний строк повідомити постачальника про зміну будь-якої інформації та даних, зазначених в заяві-приєднанні.
Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріали справи не містять ані належних доказів надсилання відповідної заяви від 16.05.2022 на адресу позивача, ані доказів подання заяви про розірвання договору та інших документів, передбачених п.4.27 ПРРЕЕ, посилання відповідача на відсутність підстав для сплати електроенергії, поставленої на адресу вул. От. Чепіги, 54/2, є необґрунтованими.
Судом також не приймаються до уваги посилання відповідача на невключення позивачем при розрахунку суми позову вартості оплаченої електроенергії у розмірі 6 276,48 грн, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, призначенням платежу у платіжному дорученні №1229 від 17.01.2022 є оплата рахунку від 04.01.2022, тобто оплата за поставлену електроенергію за грудень 2021 року.
Натомість, предметом позову є заборгованість за спожиту електричну енергію у період з січня 2022 року до серпня 2022 року, з огляду на що посилання відповідача на платіжне доручення, яке свідчить про оплату електричної енергії, поставленої у грудні 2021 року, не відноситься до предмету спору.
Пунктом 2.3.11 ПРРЕЕ встановлено, що комерційний облік на роздрібному ринку електричної енергії організовується адміністратором комерційного обліку та здійснюється постачальниками послуг комерційного обліку відповідно до вимог Закону України "Про ринок електричної енергії", Кодексу комерційного обліку та цих Правил.
Пунктом 4.3 ПРРЕЕ встановлено, що дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку.
Відповідно до пункту 4.12 ПРРЕЕ розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.
З урахуванням наведених положень закону, суд зазначає, що позивач не здійснює функції з обліку електричної енергії та не визначає обсяги спожитої електричної енергії споживачами. В силу покладених на електропостачальника функцій та обов`язків позивач не здійснює фіксацію (зняття) показників електролічильників, не визначає обсяг проданої електричної енергії. Функції з обліку електричної енергії в даному випадку здійснює АТ "ДТЕК Одеські електромережі".
На підтвердження обсягів спожитої відповідачем електричної енергії позивачем до матеріалів справи залучено довідку про обсяги електричної енергії, надані АТ "ДТЕК Одеські електромережі", визначені обсяги у яких відповідачем жодним чином не спростовано.
На підставі наданих адміністратором комерційного обліку нарахувань, позивач зазначає про наявність у відповідача заборгованості за спожиту електричну енергію у сумі 28 988,40 грн. Відповідно до наданого позивачем розрахунку (а.с.20), така заборгованість виникла за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень та серпень 2022 року.
Відповідно до пункту 5.10 договору оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.
Згідно до ст.193 ГК України, яка цілком кореспондується зі ст.525,526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.
Враховуючи наведене у сукупності та те, що належних доказів, які б спростовували наявність заборгованості у розмірі 28 988,40 грн, відповідач, згідно приписів ст.74, 76-77 ГПК України, суду не надав, та вказана заборгованість підтверджується матеріалами справи, суд вважає позовні вимоги ТОВ "Одеська обласна енергопостачальна компанія" цілком обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.
5.2. Щодо вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Передбачена вказаною статтею сплата суми боргу за грошовим зобов`язанням з урахуванням встановленого індексу інфляції, а так само 3 % річних від простроченої суми, здійснюється незалежно від наявності відповідного положення в договорі.
Формулювання ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний характер, а не штрафний характер відповідних процентів. Слід зазначити, що проценти річних, за змістом наведеної норми входять до складу грошового зобов`язання і є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утриманими коштами, що належить до сплати кредиторові.
Перевіривши наведений позивачем розрахунок 3% річних, суд встановив його помилковість у частині визначення кількості днів у періоді з 30.09.2022 до 06.10.2022, а саме, зазначення 7 днів замість 6 днів, з огляду на що, суд, за допомогою системи "Ліга-Закон" здійснив власний розрахунок 3% річних за вказаний позивачем період, відповідно до якого загальна сума 3% річних складає 259,38 грн.
Період прострочення грошового зобов`язання:Кількість днів у періодіСума
з 17/02/2022 до 06/10/2022 7 770,00 x 3 % x 232 : 365 : 100232148,16 грн.
з 26/07/2022 до 06/10/2022 7 770,00 x 3 % x 73 : 365 : 1007346,62 грн.
з 26/07/2022 до 06/10/2022 2 414,16 x 3 % x 73 : 365 : 1007314,48 грн.
з 26/07/2022 до 06/10/2022 4 326,00 x 3 % x 73 : 365 : 1007325,96 грн.
з 26/07/2022 до 06/10/2022 1 076,88 x 3 % x 73 : 365 : 100736,46 грн.
з 26/07/2022 до 06/10/2022 2 664,48 x 3 % x 73 : 365 : 1007315,99 грн.
Втім, враховуючи ст. 237 ГПК України, відповідно до якої при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, суд доходить висновку про задоволення вимоги позивача щодо стягнення 3% на загальну суму у розмірі 259,13 грн.
Перевіривши наведений позивачем розрахунок інфляційних втрат, відповідно до якого сума відповідних втрат складає загалом 1 454,91 грн, суд вважає його вірним, а вимоги в цій частині такими, що підлягають задоволенню.
При цьому суд дійшов висновку про відсутність підстав для зменшення 3% річних та інфляційних втрат, оскільки ставка процентів річних (3%) передбачена законом (ч.2 ст.625 ЦК) та не є завищеною, а інфляційна складова боргу не підлягає зменшенню на підставі ст.233 ГК та ст.551 ЦК, оскільки інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч.2 ст.625 ЦК, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 7.09.22 у справі №910/9911/21.
Щодо доводів Приватного акціонерного товариство "Одеський завод гумових технічних виробів" стосовно неможливості виконання зобов`язань за укладеним договором через настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили): військової агресії РФ проти України, суд зазначає наступне.
Обставина введення на території України воєнного стану, враховуючи наявність універсального офіційного листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 про засвідчення форс-мажорних обставин, не є автоматичною підставою для звільнення особи від відповідальності за неналежне виконання умов договору. Необхідною умовою є наявність причинно-наслідкового зв`язку між неможливістю виконання договору та обставинами непереборної сили. Стороною договору має бути підтверджено не лише факт настання таких обставин, а саме їх здатність впливати на реальну можливість виконання зобов`язання.
Верховний Суд у постанові від 25 січня 2022 р. № 904/3886/21 зазначив, що форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер, а зацікавленій стороні необхідно довести (1) факт їх виникнення; (2) те, що обставини є форс-мажорними (3) для конкретного випадку.
Таких висновків дотримується Верховний Суд у постановах від 16.07.2019 у справі №917/1053/18, від 09.11.2021 у справі №913/20/21, від 30.05.2022 у справі №922/2475/21, від 14.06.2022 у справі №922/2394/21 та у постанові від 01.06.2021 у справі №910/9258/20.
Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 25.01.2022 у справі №904/3886/21, належним підтвердженням існування форс-мажорних обставин (доказом існування обставин непереборної сили, які звільняють сторону від відповідальності за невиконання умов договору) є відповідний сертифікат Торгово-промислової палати.
При цьому, суд зауважує, що лист Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1, на який відповідач посилається у відзиві, не є сертифікатом про форс-мажорні обставини у контексті викладених вище положень законодавства.
Таким чином, з урахуванням відсутності в матеріалах справи доказів того, що введення воєнного стану, внаслідок військової агресії Російської Федерації, стало причиною неможливості проведення відповідачем своєчасних розрахунків за спожиту електричну енергію, суд також зауважує про відсутність в даному випадку підстав для застосування положень про форс-мажорні обставини задля звільнення відповідача від відповідальності за невиконання зобов`язань за договором, за період з 24.02.2022.
5.3 Щодо судових витрат.
З приводу витрат по сплаті судового збору суд зазначає, що особи, які після 04.10.2021 подають до суду документи в електронній формі з використанням системи "Електронний суд", мають правомірні очікування, що розмір судового збору, який підлягає сплаті ними, у такому разі буде розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта (0,8), що прямо передбачено в Законі України "Про судовий збір".
Відповідного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року по справі № 916/228/22.
Таким чином, позивач при сплаті судового збору за ставками, які визначені Законом України "Про судовий збір" за подання позовної заяви та з урахуванням того, що відповідна була подана через систему "Електронний суд", має право враховувати понижуючий коефіцієнт, що становить 0,8.
Як встановлено судом, Товариством з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" подано позов до суду з використанням системи "Електронний суд" та сплачено судовий збір в більшому розмірі, ніж встановлено законом, а саме 2 481 грн замість 1 984,80 грн (2 481 грн * 0,8).
Приймаючи до уваги задоволення позовних вимог, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору, з урахуванням понижуючого коефіцієнту, покладаються на відповідача.
5.4. Щодо вимог позивача в частині зазначення в рішенні суду про нарахування пені та 3% річних до моменту виконання рішення суду.
За змістом ч.1 ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Відповідно до приписів статті 5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Відповідно до ч. 10 ст. 238 ГПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.
Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.
Норма, встановлена ч.10 ст. 238 ГПК України, введена в дію з 01 січня 2019 року та призвана убезпечити особу, на користь якої ухвалено рішення, від повторних звернень до суду з вимогами про стягнення нарахування після ухвалення рішення.
Як зазначено в частинах 11 та 12 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження", якщо у виконавчому документі про стягнення боргу зазначено про нарахування відсотків або пені до моменту виконання рішення, виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження розраховує остаточну суму відсотків (пені) за правилами, визначеними у виконавчому документі. До закінчення виконавчого провадження виконавець за заявою стягувача перераховує розмір остаточної суми відсотків (пені), які підлягають стягненню з боржника, не пізніше наступного дня з дня надходження заяви стягувача про такий перерахунок, про що повідомляє боржника не пізніше наступного дня після здійснення перерахунку.
У позовній заяві ТОВ "ООЕК" просить суд зазначити в рішенні суду, що органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України.
Втім, суд зазначає, що позивачем не було заявлено позовної вимоги щодо стягнення з відповідача пені за укладеним договором, з огляду на що, враховуючи положення ст. 237 ГПК України, відповідно до якої при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, суд доходить висновку про відсутність підстав для зазначення в рішенні суду нарахування пені органом, що здійснюватиме примусове виконання цього рішення.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість застосування механізму нарахування, визначеного частиною 10 статті 238 ГПК України, виключно щодо 3% річних.
Відтак, підлягає зазначенню у резолютивній частині наступне формулювання: "Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нарахувати, починаючи з наступного дня за днем набрання рішенням суду у дійсній справі законної сили і до моменту виконання цього рішення в частині основного боргу (28 988,40 грн), 3% річних на суму основного боргу - 28 988,40 грн за такою формулою: С х А х Д : 365 : 100 = сума процентів, де: С - сума основного боргу, простроченого відповідачем; А - 3 відсотки річних; Д - кількість днів прострочення і стягнути отриману суму процентів із відповідача на користь позивача.
Роз`яснити органу (особі), що здійснює примусове виконання рішення суду, що в разі часткової сплати відповідачем боргу, 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився".
Керуючись ст. 129, 191,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" - задовольнити.
Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нарахувати, починаючи з наступного дня за днем набрання рішенням суду у дійсній справі законної сили і до моменту виконання цього рішення в частині основного боргу, 3% річних на суму основного боргу - 28 988,40 за такою формулою: С х А х Д : 365 : 100 = сума процентів, де:
С - сума основного боргу, простроченого відповідачем; А - 3 відсотки річних; Д - кількість днів прострочення і стягнути отриману суму процентів із відповідача на користь позивача.
Роз`яснити органу (особі), що здійснює примусове виконання рішення суду, що в разі часткової сплати відповідачем боргу, 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився.
Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Ю.М. Щавинська