ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.03.2023 Справа №905/132/22

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.,

розглянувши матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства «Універсал Банк», м.Київ

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Перової Лариси Олександрівни, м.Маріуполь

про стягнення 3% річних в сумі 7864,98 грн, інфляційних втрат в сумі 19207,95 грн

без виклику представників сторін

Суть спору: Позивач, Акціонерне товариство «Універсал Банк», м.Київ звернуся до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Фізичної особи-підприємця Перової Лариси Олександрівни, м.Маріуполь про стягнення 3% річних в сумі 7864,98 грн, інфляційні втрати в сумі 19207,95 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за генеральним договором на здійснення кредитних операцій № BL 15989 від 27.12.2013 та за кредитним договором № BL15989 від 27.12.2013 та тривале невиконання рішення Господарського суду Донецької області від 18.04.2017 по справі № 905/309/17, що стало підставою для донарахування позивачем 3% річних в сумі 7864,98 грн та інфляційних втрат в сумі 19207,95 грн.

Згідно протоколу розподілу автоматизованою системою документообігу Господарського суду Донецької області між суддями від 13.01.2022 для розгляду справи визначена суддя Бокова Ю.В.

Ухвалою суду від 17.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/132/22; судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 10.02.2022 о 12:30 год.; справу вирішено №905/132/22 розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

07.02.2022 через канцелярію суду від представника позивача надійшли пояснення, згідно з якими останній на виконання вимог ухвали суду від 17.01.2022 надає суду для огляду оригінали генерального договору на здійснення кредитних операцій № BL 15989 від 27.12.2013 та кредитного договору № BL 15989 від 27.12.2013.

07.02.2022 через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява б/н від 02.02.2022, в якій останній просив суд розглянути справу за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Ухвалою суду від 10.02.2022 відкладено розгляд справи на 01.03.2022 об 11:30 год.

Ухвали від 17.01.2022 та від 10.02.2022 направлялись на юридичні адреси сторін.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в країні введено воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався і на даний момент діє до 20.05.2023.

Наказом Господарського суду Донецької області «Про встановлення особливого режиму роботи Господарського суду Донецької області» від 28.02.2022 №20 встановлено особливий режим роботи суду в умовах воєнного стану, тимчасово, до усунення обставин, які зумовили загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів, працівників суду, в умовах воєнної агресії проти України, обмежено доступ до приміщення суду.

У зв`язку з вищевикладеними обставинами, судове засідання у справі № 905/132/22, що було призначено на 01.03.2022, не відбулось.

Розпорядженням №9-р від 15.04.2022 «Про організацію роботи та комунікацію між працівниками в Господарському суді Донецької області в умовах воєнного стану», наказом №23 від 15.04.2022 «Про впровадження дистанційної роботи працівникам апарату суду та оголошення простою» запроваджено роботу Господарського суду Донецької області у відділеному режимі, встановлено дистанційний режим роботи.

Рішенням зборів суддів Господарського суду Донецької області від 13.06.2022, зберігаючи віддалений режим роботи, відновлено можливість доступу працівникам суду до приміщення суду у разі процесуальної необхідності.

Суд здійснює повідомлення учасників справи про рух справи шляхом надання телефонограм, направлення рішень суду на адреси електронної пошти, які вказані учасниками справи у заявах по суті, відомих з відкритих джерел, за допомогою підсистеми «Електронний суд» та розміщення відповідних повідомлень на офіційній сторінці суду на веб-порталі «Судова влада України» на офіційному порталі Господарського суду Донецької області на сайті Судової влади.

Розпорядженням керівника апарату суду від 23.01.2023 у зв`язку з обранням судді Бокової Ю.В. членом Вищої ради правосуддя призначено повторний автоматичний розподіл справи №905/132/22.

Згідно з протоколом розподілу автоматизованою системою документообігу Господарського суду Донецької області між суддями від 23.01.2023 для розгляду справи визначена суддя Курило Г.Є.

Ухвалою суду від 30.01.2023 суддею Курило Г.Є. прийнято справу №905/132/22 до свого провадження; справу №905/132/22 вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; відповідачу встановлено строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов; запропоновано позивачу у строк до п?яти днів з дня отримання відзиву надати суду відповідь на відзив (за наявності).

Вищевказана ухвала суду була направлена на електронну пошту представника позивача, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку електронного листа, а також оформлено та передано телефонограму, яка також наявна в матеріалах справи.

Судом встановлено, що місцезнаходження відповідача (Донецька область, м.Маріуполь) є тимчасово окупована територія.

Відправлення поштової кореспонденції до м. Маріуполь тимчасово не здійснюється у зв`язку з тимчасовою окупацією, а тому направити копії ухвали суду від 30.01.2023 в даній справі у встановлений ст. 242 ГПК України спосіб, а саме рекомендованим листом з повідомленням про вручення, неможливо.

Враховуючи, що суду невідомі телефонні номери та адреса електронної пошти відповідача, з метою повідомлення відповідача про рух справи, судом на офіційному сайті Господарського суду Донецької області на веб-порталі «Судова влада» було опубліковано оголошення зі змістом резолютивної частини ухвали від 30.01.2023, розруківка означеного оголошення наявна в матеріалах справи.

Ухвалою суду від 30.01.2023 витребувано у Міністерства соціальної політики України відомості про реєстрацію у якості внутрішньо переміщених осіб: Перової Лариси Олександрівни (ІПН НОМЕР_1 ), паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Іллічівським РВ Маріупольського МУУ МВС України в Донецькій області 15.05.1999, остання відома суду адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 30.01.2023 витребувано у Національної соціальної сервісної служби України відомості з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб (в розумінні Постанови КМУ №646 від 22.09.2016) інформацію (персональні дані) відносно: Перової Лариси Олександрівни (ІПН НОМЕР_1 ), паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Іллічівським РВ Маріупольського МУУ МВС України в Донецькій області 15.05.1999, остання відома суду адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

06.02.2023 на електронну пошту суду з накладенням електронного цифрового підпису від Національної соціальної сервісної служби України надійшов лист № 0000-030101-4/445-2023/4891 від 01.02.2023, яким останній повідомив суд про те, що станом на 01.02.2023 в ЄІБД ВПО відсутня інформація про Перову Ларису Олександрівну , РНОКПП НОМЕР_1 .

Всі процесуальні акти суду по справі № 905/132/22 оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень, відомості якого є офіційними та відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України, а тому сторони мали можливість ознайомитися з нею у вказаному реєстрі.

Оскільки ухвали суду від 17.01.2022 та від 10.02.2022 направлялись на юридичну адресу відповідача, а ухвала суду від 30.01.2023 опублікована на офіційному сайті Господарського суду Донецької області на веб-порталі «Судова влада», відповідач належним чином повідомлений про рух справи.

Суд зазначає, що станом на дату винесення цього рішення у встановлений строк відповідачем не надано відзиву на позовну заяву, про причини та/або намір вчинити відповідні дії суд не повідомив.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

З`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, суд встановив.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 18.04.2017 по справі №905/309/17 (суддя Сковородіна О.М.), яке набрало законної сили 05.05.2017, було задоволено частково позов ПАТ «Універсал Банк» до ФОП Перової Лариси Олександрівни. Вирішено стягнути з Фізичної особи-підприємця Перової Лариси Олександрівни заборгованість за кредитним договором № BL15989 від 27.12.2013 в сумі 96308,88грн (з яких: заборгованість по кредиту - 42749,20 грн, прострочена заборгованість по кредиту - 43231,20грн, відсотки за використання кредитом - 10328,48 грн), витрати по сплаті судового збору в розмірі 1495,43 грн.

У вищезазначеному рішенні було встановлено наступне.

27.12.2013 між позивачем, Публічним акціонерним товариством "Універсал Банк" (банк, кредитор) та відповідачем, Фізичною особою - підприємцем Перовою Ларисою Олександрівною, м. Маріуполь (позичальник) укладено генеральний договір на здійснення кредитних операцій №BL15989 (генеральний договір), відповідно до умов п.1.1 якого кредитор зобов`язується здійснювати на користь позичальника кредитні операції у межах ліміту генерального договору в порядку та на умовах, визначених цим генеральним договором та договорами, а позичальник зобов`язаний виконати усі обов`язки, що випливають із змісту кредитної операції, цього генерального договору та договорів.

За своєю правовою природою генеральний договір на здійснення кредитних операцій №BL15989 від 27.12.2013 є кредитним договором, згідно з яким, за приписами ст. 1054 Цивільного кодексу України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Приписами п. 1.2 генерального договору передбачено, що ліміт за цим генеральним договором встановлюється в базовій валюті та дорівнює 162000,00 гривень.

Відповідно до п. 1.3.1 генерального договору сторони домовились, що за надання кредитних операцій позичальник зобов`язується сплачувати банку (проценти, комісії, винагороди, інші платежі, що передбачені умовами цього генерального договору та договорів). Розмір процентної ставки та розміри комісій/винагород/інших платежів встановлюються за згодою сторін в договорі про здійснення кредитної операції відповідного виду.

Останній день строку дії ліміту генерального договору - 01 грудня 2018 року, якщо більш ранній останній день строку дії ліміту генерального договору не буде встановлений згідно розділу 7 цього генерального договору (п. 1.5 генерального договору).

Згідно п. 3.1 п.п. 3.1.1, 3.1.2 генерального договору сторони погодили, що в договорах, що будуть укладені в рамках цього генерального договору, тип процентної ставки за користування грошовими коштами може визначатися як змінювана (плаваюча) процентна ставка або як фіксована процентна ставка. Змінювана процента ставка - процентна ставка, розмір якої визначається у процентах річних за наступною формулою: "процента ставка" = індекс плюс маржа. Сторони домовились, що при укладанні цього генерального договору розмір індексу, що використовується в формулі визначення процентної ставки за кредитними операціями в гривні, складає 16,76 % річних, що застосований за 29 листопада 2013 року. При наданні кожної кредитної операції за цим генеральним договором розмір індексу застосовується станом на останній робочий день календарного місяця, що передує місяцю здійснення такої кредитної операції протягом дії цього генерального договору. Фіксована процента ставка - тип процентної ставки, розмір якої не змінюється протягом строку дії договору.

В будь-якому випадку розмір процентної ставки (максимальний розмір збільшення - щодо змінюваної процентної ставки) незалежно від її типу/виду (змінювана процентна ставка або фіксована процентна ставка) за користування грошовими коштами, що надаються позичальнику відповідно до умов цього генерального договору, не може перевищувати 40% річних (п. 3.2 генерального договору).

Згідно п.п. 5.4.2 у строк, визначений цим генеральним договором та договором, виконати свої зобов`язання по своєчасному погашенню суми заборгованості позичальника перед банком, а також сплачувати плату за користування кредитними коштами на користь банку відповідно до умов цього генерального договору та договору.

Відповідно до п.8.18 генерального договору строк його дії встановлюється з дня його укладання (підписання обома сторонами) до повного погашення суми грошових зобов`язань позичальника за цим генеральним договором.

До генерального договору сторони уклали кредитний договір №BL15989 від 27.12.2013 (договір), відповідно до умов п.1.1 якого банк надає позичальнику кредитні кошти (кредит) в сумі 162000,00 гривень, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти (кредит) та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у цьому договорі.

За своєю правовою природою договір №BL15989 від 27.12.2013 також є кредитним договором, згідно з яким, за приписами ст.1054 Цивільного кодексу України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до п.п. 1.4.1. договору за користування кредитними коштами позичальник зобов`язується сплачувати кредитору проценти. Розмір процентної ставки визначається у процентах річних за наступною формулою: "процента ставка" = індекс плюс маржа. "Маржа" - фіксований та незмінний протягом строку дії цього договору показник, який встановлюється на рівні 8% річних.

В підпункті 1.4.1.1 договору зазначено, що сторони домовились, що при укладанні цього договору: розмір індексу складає 16,76 % річних, що застосований за 29 листопада 2013 року, розмір процентної ставки складає 24,76 % річних. Сторони погодили, що протягом строку дії цього договору діють наступні умови, якщо інше не передбачено умовами цього пункту договору:

- з дати укладення цього договору до настання першої дати перегляду ставки діють розміри індексу та процентної ставки, визначені цим пунктом договору;

- розмір процентної ставки за користування кредитом автоматично встановлюється у новому розмірі станом на кожну дату перегляду ставки згідно з умовами та в порядку, встановлених генеральним договором.

Сторони погодили, що перша дата перегляду ставки за цим договором застосовується починаючи з 01 квітня 2014 і тільки з цієї дати застосовуються умови генерального договору щодо автоматичного перегляду/встановлення нового розміру процентної ставки станом на кожну дату перегляду ставки.

В підпункті 1.4.1.2 договору сторони погодили, що протягом строку дії цього договору максимальний розмір збільшення процентної ставки за користування кредитними коштами (а саме максимальний розмір процентної ставки за користування кредитом) не може бути більшим 40% відсотків річних.

Згідно пп. 1.5.1 договору банк надає позичальнику кредит шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника.

В п. 1.6 договору (пп. 1.6.1 та пп. 1.6.2) зазначено, що фактичне надання кредитних коштів має бути здійснено 27 грудня 2013 року. Позичальник зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в термінах та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту, викладеного у додатку №1 до цього договору (далі - "графік погашення кредиту"), але в будь-якому випадку не пізніше 01 грудня 2016 року (далі - "термін повернення кредиту"). При цьому сторони погодили, що:

- терміном погашення кожного щомісячного платежу за графіком погашення кредиту вважається останній робочий день, що передує 01 числу кожного календарного місяця строку кредитування, протягом якого позичальник зобов`язаний сплатити платіж;

- першим днем прострочення сплати суми щомісячного платежу вважається 01 число кожного поточного календарного місяця строку кредитування згідно з графіком погашення кредиту.

Під щомісячним платежем у цьому пункті договору сторони розуміють суму грошових коштів, що складається з строкових процентів і суми кредиту (його частини) і підлягає сплаті на умовах і в строк, встановлені цим договором.

Графік погашення заборгованості: 01.01.2014 сума платежу 0,01 грн + нараховані відсотки, з 01.02.2014 по 01.12.2016 кожного місяця сума платежу 4628,57 грн + нараховані відсотки, 01.12.2016 сума платежу 4628,61 грн + нараховані відсотки.

Згідно з пп. 1.7.1 договору нарахування процентів здійснюється щоденно за методом нарахування процентів "факт/факт", починаючи з дати списання коштів із позичкового рахунку та перерахування їх на поточний рахунок позичальника у відповідній валюті, вказаній у договорі, до дати повного погашення кредиту. Проценти нараховуються на фактичний залишок заборгованості, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та фактичної кількості днів у році. Для розрахунку процентів день надання та день погашення кредитної послуги вважається одним днем.

Відповідно до п. 2 договору на взаємовідносини сторін за цим договором поширюються положення генерального договору. Сторони зобов`язуються дотримуватись умов генерального договору.

Строк дії даного договору встановлюються з дня укладення цього договору (підписання цього договору обома сторонами) до повного погашення суми грошових зобов`язань позичальника за цим договором і є невід`ємною частиною генерального договору (п. 2 договору).

Факт видачі кредиту в розмірі 162000,00 грн підтверджується матеріалами справи, а саме анкетою-заявкою на кредит, меморіальним ордером №1039302UAH000568/59352 від 27.12.2013, банківськими виписками та не заперечується відповідачем.

В пункті 7.1 генерального договору сторони погодили, що відповідно до чинного законодавства України (зокрема, статей 515 та 611 Цивільного кодексу України), у випадку настання будь-якої із нижчевказаних обставин та направлення банком позичальнику відповідного повідомлення/вимоги вважається, що настав новий термін/строк виконання основного зобов`язання (всіх грошових зобов`язань) позичальника за усіма кредитними операціям, що надані згідно умов цього генерального договору, договору з дня відправлення банком відповідного повідомлення/вимоги позичальнику, якщо інший новий термін/строк виконання основного зобов`язання позичальника не передбачений в такому повідомленні/вимозі банка. При цьому вважається, що строк виконання основного зобов`язання (всіх грошових зобов`язань) позичальника за цим генеральним договором, договором закінчився в день відправлення банком відповідного повідомлення/вимоги позичальнику або в інший новий термін/строк, якщо він зазначений у такому повідомленні/вимозі банка. Повідомлення/вимогу, про яку йде мова у цьому пункті генерального договору, банк направляє позичальнику поштою за адресою позичальника, що вказана у цьому генеральному договорі, договорі або за іншою адресою, яку позичальник письмово повідомив банку при зміні адреси. В разі порушення позичальником нового терміну/строку виконання основного зобов`язання (всіх грошових зобов`язань) позичальника за цим генеральним договором, вважається, що такий позичальник користується кредитними коштами понад термін/строк кредитування, встановлені цим генеральним договором та договором, при цьому починаючи з першого дня, що слідує за датою такого нового термін/строку виконання основного зобов`язання, сума кредитної операції, процентів та інших грошових зобов`язань (за їх наявності) вважається простроченою сумою основного боргу. Обставинами, настання яких (або будь-якої з них) є істотним порушенням умов генерального договору та/або є підставою для встановлення нового терміну/строку виконання осиного зобов`язання (всіх грошових зобов`язань) позичаль

Позивачем були надані банківські виписки та розрахунок, які підтверджують заборгованість відповідача перед позивачем станом на 15.06.2016 в сумі 96308,88грн, а саме: заборгованість по кредиту в розмірі 42749,20 грн, прострочена заборгованість по кредиту в розмірі 43231,20грн, відсотки за використання кредитом в розмірі 10328,48 грн.

Відповідач не надав суду доказів належного виконання зобов`язань у визначені строки, заявлені позовні вимоги не спростував.

З урахуванням встановленого, суд визнав вимоги про стягнення заборгованості по кредиту в розмірі 96308,88грн, з яких: заборгованість по кредиту в розмірі 42749,20 грн, прострочена заборгованість по кредиту в розмірі 43231,20грн, відсотки за використання кредитом в розмірі 10328,48 грн, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії.

Тобто, рішення Господарського суду Донецької області від 18.04.2017 у справі №905/309/17 в частині встановлення фактів отримання відповідачем кредиту, невиконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором має преюдиційний характер для цієї справи, з огляду на що означені факти не повинні доводитися знову у відповідності зі ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Станом на день звернення з даним позовом, рішення Господарського суду Донецької області від 18.04.2017 залишається невиконаним, кредитні кошти в повному обсязі не повернуті. Відкрито виконавче провадження № 65844898 з примусового виконання зазначеного судового рішення, яке перебуває на виконанні у приватного виконавця Горелик Євгена Борисовича.

У зв`язку з невиконанням відповідачем умов генерального договору на здійснення кредитних операцій №BL15989 від 27.12.2013, кредитного договору № BL15989 від 27.12.2013 та рішення Господарського суду Донецької області від 18.04.2017 у справі №905/309/17 позивач нарахував 7864,98 грн 3% річних та 19207,95 грн інфляційних втрат, що й стало підставою даного позову.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Нормами частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Пунктом 1 частини 2 зазначеної статті визначені підстави виникнення цивільних прав та обов`язків, якими зокрема є договори та інші правочини.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

У силу частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, норми якої кореспондуються із нормами статей 525 та 526 Цивільного кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Частиною 2 вказаної статті визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як вже зазначалось судом вище, за своєю правовою природою генеральний договір №BL 15989 від 27.12.2013 та кредитний договір № BL 15989 від 27.12.2013 мають ознаки кредитного договору, до якого застосовуються положення параграфів 1 та 2 глави 71 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Суд встановив, що генеральний договір № BL 15989 від 27.12.2013 та кредитний договір № BL 15989 від 27.12.2013 підписані обома сторонами у встановленому законом порядку, сторонами не оспорювались та не визнані недійсними в порядку приписів ст. 204 Цивільного кодексу України, доказів протилежного суду не надано.

У відповідача перед позивачем досі зберігається заборгованість зі сплати боргу за кредитним договором, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією інформації про виконавче провадження № 65844898 з виконання наказу Господарського суду Донецької області від 05.05.2017 № 905/309/17, яке є відкритим з 17.06.2021 та перебуває на виконанні приватного виконавця Горелик Є.Б., доказів сплати заборгованості, що визначена в рішенні Господарського суду Донецької області від 18.04.2017 у справі №905/309/17, матеріали справи не містять.

Відповідно до норм статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписом частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вказана стаття визначає відповідальність за порушення грошового зобов`язання та її приписи підлягають застосуванню у випадку прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. Тобто, у разі неналежного виконання боржником грошового зобов`язання виникають нові додаткові зобов`язання, які тягнуть за собою втрату матеріального характеру. Відповідно такі додаткові зобов`язання є заходами відповідальності за порушення основного зобов`язання, у тому числі, коли має місце прострочення виконання основного зобов`язання.

Згідно із частиною першою статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зокрема, стаття 599 цього Кодексу передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Приписами статті 604 Цивільного кодексу України унормовано, що зобов`язання припиняється за домовленістю сторін. Зобов`язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами (новація).

З аналізу вищевказаних норм закону слідує, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу.

З врахуванням зазначеного вище позивач звертається до суду з вимогами про стягнення з відповідача 7864,98 грн 3% річних та 19207,95 грн інфляційних втрат, що нараховані за період 01.10.2018 - 30.09.2021 на залишок заборгованості за генеральним договором №BL 15989 від 27.12.2013 та кредитним договором № BL 15989 від 27.12.2013 в розмірі 87308,88 грн.

Суд здійснив перерахунок 3% річних за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості штрафних санкцій "Ліга. Закон", в межах визначеного позивачем періоду прострочення та встановив, що розрахунок позивача 3% річних є арифметично не вірним та таким, що підлягає частковому задоволенню в розмірі 7857,80 грн.

Суд здійснив перерахунок інфляційних втрат за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості штрафних санкцій "Ліга. Закон", в межах визначеного позивачем періоду прострочення та встановив, що розмір інфляційних втрат є більшим ніж заявлено позивачем. Приймаючи до уваги, що позивач не скористався своїм правом щодо збільшення розміру позовних вимог, а також приписи ч.2 ст.237 Господарського процесуального кодексу України, суд задовольняє вимоги позивача щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 19207,95 грн.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково.

Судовий збір, у відповідності до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 129, 165-167, 236-241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства «Універсал Банк», м. Київ, до відповідача Фізичної особи-підприємця Перової Лариси Олександрівни, м. Маріуполь, про стягнення 3% річних в сумі 7864,98 грн, інфляційних втрат в сумі 19207,95 грн задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Перової Лариси Олександрівни ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, б. 54/19, ) 3% річних в розмірі 7857,80 грн, інфляційних втрат в розмірі 19207,95 грн, а також судовий збір в розмірі 2269,40 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено та підписано 13.03.2023.

Суддя Г.Є. Курило