ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
07.03.2023р. Справа №905/218/23
до Фізичної особи-підприємця Глібова Миколи Євгеновича (адреса зареєстрованого місцезнаходження: АДРЕСА_1 )
про стягнення 505662,11 грн
За висновками суду, вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного:
За змістом п.п.5, 8 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.
Відповідно до ч.2 ст.80, ч.2 ст.164 вказаного нормативно-правового акту позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування; достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ч.1 ст.76, ст.78 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно з ч.ч.1, 2, 4, 5 ст.91 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
Приписами п.5.26 «Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів» (ДСТУ 4163-2020) передбачено, що відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії.
Згідно з висновком щодо застосування норм права, який викладений у постанові Верховного суду від 11.07.2018р. у справі №904/8549/17, неналежним чином засвідчені документи є недопустимими доказами у справі.
До позовної заяви додані документи, оформлення яких має певні недоліки:
Зокрема, виписка по рахунку не містять оригінального підпису відповідальної особи банку, яка уповноважена перевіряти правильність оформлення документів та відображення їх в обліку. Фактично, представником позивача надано суду та засвідчено як копію роздруківку виписки.
Відповідно до п.60-61 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою №75 від 04.07.2018р. Правління Національного банку України, клієнтські рахунки та рахунки з обліку внутрішньобанківських операцій є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня. Банк забезпечує ведення синтетичного обліку за допомогою рахунків II, III, IV порядків Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженого постановою №89 від 11.09.2017р. Правління Національного банку України (зі змінами). Детальна інформація про кожного контрагента та кожну операцію фіксується на рівні аналітичного обліку на аналітичних рахунках. Аналітичні рахунки повинні містити обов`язкові параметри, визначені нормативно-правовими актами Національного банку України. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожними відповідним рахункам синтетичного обліку. Форма клієнтських рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Клієнтські рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити:
1) номер клієнтського рахунку;
2) дату здійснення останньої (попередньої) операції;
3) дату здійснення поточної операції;
4) код Єдиного ідентифікатора Національного банку України (далі - ID НБУ) банку, у якому відкрито рахунок;
6) сума вхідного залишку за рахунком;
7) код ID НБУ банку-кореспондента;
8) номер рахунку кореспондента;
10) суму операції (відповідно за дебетом або кредитом);
11) сума оборотів за дебетом та кредитом рахунку;
12) суму вихідного залишку.
Виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із клієнтських рахунків обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку (п.62 Положення).
У розумінні цього Положення, зокрема, його п.п.7, 95, 98, контроль правильності оформлення документів та відображення їх в обліку виконують відповідальні виконавці.
З наданої роздруківки виписки по рахунку не вбачається, що визначена у ній інформація перевірена належним чином та відповідальним працівником з визначенням посади, прізвища відповідальної особи, у якої наявне право на підписання даних, що відображені у виписці. З огляду на таке, представлену заявником виписку не можна вважати копією, що засвідчена належним чином, оскільки вона виготовлена не з оригіналу документу.
Відтак, такий документ не може бути прийнятий судом у якості належного доказу на підтвердження обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.
Одночасно, юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника (ч.3 ст.56 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.58 вказаного кодексуи представником у суді може бути адвокат або законний представник. При розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу.
В силу норм ч.4 ст.60 Господарського процесуального кодексу України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Зазначене дає підстави вважати, що в разі підписання позовної заяви представником позивача, до такої заяви має бути долучений або оригінал документа, що посвідчує право представника на вчинення такої дії або належним чином завірена копія відповідного документа.
За змістом ч.2 ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.
Верховний Суд у своєму рішенні (постанова Великої Палати Верховного Суду від 01.07.2020р. у справі №320/5420/18) звернув увагу на те, що оскільки Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не містить вказівки на класифікаційну ознаку документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, зокрема, за стадіями їх створення, а саме: оригінал чи копія, можна зробити висновок, що повноваження адвоката як представника сторони можуть бути підтверджені як оригіналом ордера або довіреності, так і їх копією, засвідченою у визначеному законом порядку особою, яка має повноваження на засвідчення копії.
Згідно з п.9 ч.1 ст.20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат має право, зокрема, посвідчувати копії документів у справах, які він веде, крім випадків, якщо законом установлено інший обов`язковий спосіб посвідчення копій документів.
У рішенні №162 від 04.08.2017р. Національної асоціації адвокатів України зазначено, що відмітка про посвідчення копії ордера на надання правової допомоги має складатися зі слів «Згідно з оригіналом», особистого підпису адвоката (або керівника адвокатського об`єднання/адвокатського бюро, якщо ордер видається адвокатським об`єднанням/адвокатським бюро), який засвідчує копію, його ініціалів та прізвища, а також дати засвідчення копії.
Аналогічний порядок засвідчення копії документа, як зазначалось, встановлено п.5.26 «Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів» (ДСТУ 4163-2020).
Порядок оформлення копій документів також унормований наказом №1000/5 від 18.06.2015р. Міністерства юстиції України «Про затвердження Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях».
Пунктами 8, 9 розділу 11 глави 2 вказаних Правил встановлено, що копія набуває юридичної сили лише у разі її засвідчення в установленому порядку. Напис про засвідчення копії документа складається зі слів «Згідно з оригіналом», найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії та проставляється нижче реквізиту документа «Підпис». Напис про засвідчення копії скріплюється печаткою установи (без зображення герба) або печаткою структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) установи (за наявності). Сторінки копії документів (за винятком тих, що мають один аркуш) нумеруються і відмітка про засвідчення копії може доповнюватися відміткою «Всього в копії _____ арк.». За рішенням установи або на вимогу установи, якій надається копія документа, допускається засвідчувати копії документів поаркушно.
З аналізу вищезазначених норм чинного законодавства щодо засвідчення копій документів вбачається, що копії документу, які мають не один аркуш, а більше оформлюються наступним чином: на першій сторінці аркушу (лицьова сторона) у правому верхньому куті проставляється відмітка «Копія», а на останній сторінці аркушу (після тексту документа) відмітка «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії» яка може доповнюватись відміткою «Всього в копії _____ арк.». Кожна сторінка копії чи аркуш мають бути пронумеровані.
Як встановлено, подана до суду позовна заява б/н від 14.02.2023р. підписана представником Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» адвокатом Будьонним В.С.
На підтвердження повноважень вказаної особи на підписання позовної заяви від імені позивача до позовної заяви додано (у копіях): свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП №5289 від 17.12.2021р., договір б/н від 12.01.2022р. про надання правової (правничої) допомоги, файл перевірки КЕП договору, ордер адвоката серії АЕ №1119035 від 24.01.2022р., додаткову угоду №1 від 30.06.2022р. до договору про надання правової (правничої) допомоги, файл перевірки КЕП додаткової угоди.
Проте, вказані документи не засвідчені у порядку, встановленому чинним законодавством, та фактично подані у вигляді ксерокопій.
Позовну заяву б/н від 14.02.2023р. та додані до неї документи подано пакетом документів, який прошито, пронумеровано та скріплено написом «Скріплено та пронумеровано. Представник АТ КБ «Приватбанк» Будьонний В.С. 14.02.2023р. 119 сторінок». Також напис містить підпис Будьонного В.С. та відтиск печатки АТ КБ «Приватбанк».
При цьому, частина документів, які входять до вищевказаного пакету документів, є оригіналами (позовна заява, розрахунок заборгованості та платіжні доручення про сплату судового збору), решта документів є копіями.
Однак, напис позивача на прошитому пакеті документів не містить відміток «Копія» та «Згідно з оригіналом», у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що копії документів, які містяться у ньому (в тому числі щодо повноважень адвоката Будьонного В.С. на підписання позовної заяви від імені позивача) не засвідчені належним чином та не можуть братись судом до уваги.
Крім того, з копії ордеру серії АЕ № 1119035 від 12.01.2022р., доданого до позовної заяви, вбачається, що у графі «Назва органу, в якому надається правова допомога» зазначено: «відповідно до п.1.2 договору про надання правової (правничої) допомоги б/н від 12.01.2022р.».
Така вказівка не відповідає вимогам п.12.4 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням №41 від 12.04.2019р. Ради адвокатів України.
Відповідно до підпункту 12.4 п.12 наведеного Положення, ордер містить такий реквізит, як назва органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Під назвою органу розуміється як безпосередньо назва конкретного органу так і назва групи органів визначених п.2 ч.1 ст.20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (наприклад, судові органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, органи досудового слідства, правоохоронні органи тощо).
Таким чином, посилання у ордері у графі «Назва органу, в якому надається правова допомога» на пункт договору про надання правої допомоги (не зважаючи на те, що договір додається та в ньому містить перелік групи органів) є порушенням порядку оформлення ордеру.
Крім того, всупереч підпункту 12.5 п.12 Положення в ордері не зазначено номер посвідчення адвоката України, ким та коли воно видане.
Таким чином, ордер, ксерокопія якого додана до позовної заяви, складений з порушенням вимог щодо його оформлення та не може підтверджувати повноваження адвоката Будьонного В.С. на підписання поданої позовної заяви.
За приписами ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
З огляду на наведене, розглядувана позовна заява підлягає залишенню без руху.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.60, 162, ч.2 ст.164, ч.ч.1-3 ст.174, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд -
Позовну заяву Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до Фізичної особи-підприємця Глібова Миколи Євгеновича про стягнення 505662,11 грн, залишити без руху.
Надати Акціонерному товариству комерційному банку «Приватбанк» строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення її без руху шляхом надання:
- оригіналу або належним чином засвідченої копій виписки по рахунку № НОМЕР_1 ;
- належним чином засвідчених копій інших доданих до позовної заяви документів (в тому числі, щодо повноважень адвоката Будьонного В.С. на підписання позовної заяви від імені позивача).
Роз`яснити Акціонерному товариству комерційному банку «Приватбанк», що в разі не усунення всіх недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась з позовною заявою відповідно до п.п.4, 5 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.О.Паляниця