ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"06" березня 2023 р. м. Ужгород Справа № 907/1048/21

Суддя Господарського суду Закарпатської області Лучко Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Піпар А.Ю.

розглянувши заяву Державного підприємства Свалявське лісове господарство від 14.02.2023

про розстрочення виконання рішення суду у справі № 907/1048/21

за позовом Мукачівської окружної прокуратури, м. Мукачево, в інтересах держави

в особі позивача Державної екологічної інспекції в Закарпатській області, м. Ужгород

до відповідача Державного підприємства Свалявське лісове господарство, м. Свалява Мукачівського району Закарпатської області

про стягнення 894 558,04 грн

За участю представників:

прокурор: не з`явився;

позивача Данч Н.О. виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 23.09.2021 (в порядку самопредставництва);

відповідача Левицький А.О., адвокат, ордер серії АО № 1081314 від 20.02.2023.

ВСТАНОВИВ:

Мукачівська окружна прокуратура, діючи в інтересах держави, в особі Державної екологічної інспекції в Закарпатській області звернулася до Господарського суду Закарпатської області з вимогою про стягнення з Державного підприємства Свалявське лісове господарство 894 558,04 грн шкоди за порушення лісового законодавства.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 03 жовтня 2022 року у справі № 907/1048/21 позов задоволено частково та присуджено до стягнення з Державного підприємства Свалявське лісове господарство (89300, м. Свалява Закарпатської області, вул. Шевченка, 59, ) 672 367,31 грн (шістсот сімдесят дві тисячі триста шістдесят сім гривень 31 копійку) завданої шкоди за порушення лісового законодавства, які перерахувати до спеціального фонду місцевого бюджету Неліпинської (сільської ради) територіальної громади (р/р UА0007240, ), 217 520,61 грн (двісті сімнадцять тисяч п`ятсот двадцять гривень 61 копійку) завданої шкоди за порушення лісового законодавства, які перерахувати до спеціального фонду місцевого бюджету Полянської територіальної громади (р/р UА0007375, ) та на користь Закарпатської обласної прокуратури (88000, м. Ужгород, вул. Коцюбинського, 2А, ) 13 348,31 грн (тринадцять тисяч триста сорок вісім гривень 31 копійку) в повернення сплаченого судового збору.

На виконання вказаного рішення 01.11.2022 судом видано відповідні накази.

За наслідками розгляду апеляційної скарги Західний апеляційний господарський суд ухвалив постанову від 30.01.2023 якою апеляційну скаргу залишив без задоволення, а рішення Господарського суду Закарпатської області без змін.

22 лютого 2023 року матеріали господарської справи № 907/1048/21 надійшли до Господарського суду Закарпатської області.

Водночас, 20 лютого 2023 року на електронну адресу Господарського суду Закарпатської області надійшла заява представника Державного підприємства Свалявське лісове господарство від 14.02.2023 про розстрочення виконання рішення суду.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 24.02.2023 заяву відповідача призначено до розгляду у судовому засіданні 06.03.2023 за участю представників учасників процесу.

Прокурором 02.03.2023 подано до відділу діловодства та забезпечення судового процесу заперечення №07.51-95-564ВИХ-23 від 27.02.2023, відповідно до змісту яких Мукачівська окружна прокуратура заперечує проти клопотання відповідача та просить відмовити в його задоволенні.

Присутній у судовому засіданні 06.03.2023 представник позивача підтримав подані прокурором заперечення, просить суд відмовити в задоволенні клопотання Державного підприємства Свалявське лісове господарство від 14.02.2023 про розстрочення виконання рішення суду у справі № 907/1048/21.

Присутній у судовому засіданні 06.03.2023 представник заявника підтримав заяву про розстрочення виконання рішення з підстав, що вказані в заяві від 14.02.2023.

Розглянувши матеріали заяви з доданим до неї документами, заслухавши доводи та заперечення учасників справи, суд зважає на наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Згідно зі статтею 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У рішенні Конституційного Суду України № 5-пр/2013 від 26.06.2013, розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників. Вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, суд не може змінювати суті винесеного у справі рішення.

У справі "Горнсбі проти Греції" Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.

З огляду на те, що розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача при її наданні, необхідно враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції, згідно з якою "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а у системному розумінні даної норми та національного закону суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто, довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

У постанові Верховного Суду від 20.09.2018 у справі № 905/2953/17 зазначено, що на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чижов проти України", заява № 6962/02).

Відповідно до ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Підставою для розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників. Підставою, зокрема, для відстрочення виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Обставини, які зумовлюють надання відстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють виконання судового рішення.

Таким чином, відстрочення або розстрочення виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

Питання щодо надання розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі, слугувати досягненню мети виконання судового рішення з максимальним дотриманням співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора. Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи і заперечення як позивача, так і відповідача.

Водночас, розстрочення виконання судового рішення не повинно сприяти ухиленню від його виконання та впливати на фінансовий стан позивача. Відстрочення виконання судового рішення є правом суду, яке може бути реалізоване ним у кожному конкретному випадку після оцінки обставин справи, наведених учасниками справи, наданих ними обґрунтувань та дослідження доказів.

Таким чином, законодавець у будь-якому випадку пов`язує надання розстрочки виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, виключними обставинами, що ускладнюють виконання судового рішення. Отже, підставою для розстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк, встановлений судом.

Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв`язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини і за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право, зокрема, надати відстрочку виконання рішення, ухвали, постанови.

Із підстав, умов та меж надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочки та розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

В обґрунтування поданої заяви про надання розстрочки виконання судового рішення представник боржника зазначає, що на сьогоднішній день відповідач (боржник) перебуває у складному фінансовому становищі, що значно ускладнює виконання рішення суду. Сплата одразу усієї суми заборгованості негативно вплине на господарську діяльність боржника та на можливість виконання зобов`язань перед контрагентами і бюджетними платежами усіх рівнів. Зауважує, що метою діяльності підприємства є ведення лісового господарства, охорони, захисту, раціонального використання та відтворення лісів.

При цьому наголошує, що з перших днів повномасштабної війни державне підприємство має налагоджену комунікацію з місцевою теробороною та ЗСУ в частині надання ресурсної допомоги, ПММ, запчастин, дров паливних, пилопродукції та лісоматеріалів, що є важливим напрямком роботи підприємства і стягнення одноразовим платежем може призупинити надання допомоги ЗСУ.

Водночас, вказані доводи ДП «Свалявське лісове господарство» не підтверджені жодними доказами, які могли б достеменно підтвердити як тяжкий фінансовий стан боржника чи наявність інших зобов`язань перед контрагентами і бюджетами усіх рівнів, так і діяльність державного підприємства, спрямовану на допомоги Збройним Силам України у відсічі агресії російської федерації.

Також, суд звертає увагу Відповідача також і на ту обставину, що скрутне фінансове становище та збитковість діяльності не є винятковими обставинами, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, та не є підставою для відстрочки виконання рішення, оскільки фінансові ускладнення не є винятковою і непрогнозованою обставиною в умовах ринкової економіки та належного планування власної діяльності.

Такий стан справ боржника є одним із можливих ризиків діяльності підприємства, а погіршення економічної ситуації в Україні через пандемію коронавірусної інфекції, збройну агресію російської федерації, введення військового стану в рівній мірі впливає на всіх суб`єктів господарювання.

У відповідності до частини 2 статті 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Тобто, в будь-якому випадку відсутність коштів, тяжкий фінансовий стан боржника не є винятковими обставинами, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, та не є підставою для відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Із підстав, умов та меж надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочки та розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Окрім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі Чіжов проти України зазначено, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені у Параграфі 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Як вбачається з матеріалів справи, боржником (відповідачем) не подано будь-яких доказів, які свідчать про наявність виняткових обставин, що ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим.

До того ж, заявником не надано доказів того, що він зможе виконати рішення суду протягом восьми місяців з березня по жовтень 2023 року зі сплатою заборгованості щомісячно визначеними частинами, а зміст поданої ДП «Свалявське лісове господарство» заяви про розстрочку виконання рішення суду фактично свідчить про можливість підприємством виконати дане рішення та сплатити суму збитків одним платежем, яке однак, самим відповідачем вважається за недоцільне з урахуванням мотивів надання розстрочки виконання рішення.

Суд в даному випадку також приймає до увагу, що на час подання заяви про розстрочення виконання рішення суду та її розгляду судом, боржником не надано доказів сплати частини суми, стягнутої рішенням суду у даній справі згідно наведеного самим же боржником графіку у заяві від 14.02.2023, за яким до 02.03.2023 повинно бути сплачено 84 045,91 грн на користь Неліпинської територіальної громади та 27 190,08 грн Полянської територіальної громади.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно із ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням викладеного, дослідивши заяву Відповідача, оцінивши подані на її підтвердження докази у відповідності до статті 86 ГПК України, заслухавши представників сторін, суд дійшов висновку, що самим відповідачем, не доведено та не підтверджено належними і допустимими доказами подій наявності виняткових та виключних обставин, які б істотно утруднювали чи робили неможливим рішення суду в даній справі, а відтак, в задоволенні заяви Державного підприємства Свалявське лісове господарство від 14.02.2023 про розстрочення виконання рішення суду від 03.10.2022 у справі № 907/1048/21 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 233, 234, 235, 326, 327, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяви Державного підприємства Свалявське лісове господарство від 14.02.2023 про розстрочення виконання рішення суду від 03.10.2022 у справі № 907/1048/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст.ст. 254-257 ГПК України до Західного апеляційного господарського суду.

Повний текст ухвали складено і підписано 10.03.2023.

Суддя Лучко Р.М.