ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2023 року

м. Київ

cправа № 922/468/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Дроботової Т. Б. - головуючого, Багай Н. О., Чумака Ю. Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Акціонерного товариства "Харківобленерго"

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 06.09.2022 (судді: Медуниця О. Є. - головуючий, Істоміна О. А., Попков Д. О.) та ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.02.2022 (суддя: Байбак О. І.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агентство нерухомості "Рестріелт"

про вжиття заходів забезпечення позову

у справі за позовом Асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку "Перша Харківська Асоціація ОСББ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агентство нерухомості "Рестріелт"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-Акціонерне товариство "Харківобленерго", фізична особа-підприємець Мігунов Володимир Іванович, Приватне підприємство "АН "Рестріелт", Товариство з обмеженою відповідальністю "Консалт-Буд 2011", Обслуговуючий кооператив "ЖБК КІМ", Обслуговуючий кооператив "Дубки-Харків",

про зобов`язання вчинити певні дії,

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агентство нерухомості "Рестріелт"

до Асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку "Перша Харківська Асоціація ОСББ"

про зобов`язання здійснювати оплату за постачання електричної енергії,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог і заяви про забезпечення позову

1.1. Асоціація об`єднань співвласників багатоквартирного будинку "Перша Харківська Асоціація ОСББ" (далі - АОСББ "Перша Харківська Асоціація ОСББ") звернулась до Господарського суду Харківської області з позовом (з урахуванням уточненої позовної заяви) про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Агентство нерухомості "Рестріелт" (далі - ТОВ "АН "Рестріелт") здійснювати нарахування компенсації витрат на електричну енергію щодо будинків за адресами: вул. Дмитрівська, буд. 19, м. Харків; пров. Титаренківський, буд. 10-А, м. Харків; вул. Дизельна, буд. 14, м. Харків; вул. Велика Кільцева, буд. 4, м. Харків; вул. Дерев`янко, буд. 16-А, м. Харків; вул. Букова, буд. 1-А, м. Харків; вул. Біблика, буд. 4, м. Харків; просп. Тракторобудівників, буд. 2, м. Харків, у розмірі згідно з тарифом постачання електричної енергії для побутових споживачів.

1.2. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.02.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/468/22.

1.3. ТОВ "АН "Рестріелт" звернулося до Господарського суду Харківської області із зустрічною позовною заявою про зобов`язання АОСББ "Перша Харківська Асоціація ОСББ" здійснювати оплату за постачання електричної енергії для житлових будинків за адресами: вул. Дмитрівська, буд. 19, м. Харків; пров. Титаренківський, буд. 10-А, м. Харків; вул. Дизельна, буд. 14, м. Харків; вул. Велика Кільцева, буд. 4, м. Харків; вул. Дерев`янко, буд. 16-А, м. Харків; вул. Букова, буд. 1-А, м. Харків; вул. Біблика, буд. 4, м. Харків; просп. Тракторобудівників, буд. 2, м. Харків, за тарифами, встановленими на послуги Акціонерного товариства "Харківобленерго" (далі - АТ "Харківобленерго") Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

1.4. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.02.2022 зустрічну позовну заяву ТОВ "АН "Рестріелт" прийнято до провадження та вирішено здійснювати її розгляд в одному провадженні разом з первісною позовною заявою в межах цієї справи.

1.5. ТОВ "АН" Рестріелт" подало до Господарського суду Харківської області заяву про вжиття заходів забезпечення позову, в якій просило до вирішення справи № 922/468/22 заборонити АОСББ "Перша Харківська Асоціація ОСББ", Приватному акціонерному товариству "Харківенергозбут" (далі - ПрАТ "Харківенергозбут"), АТ "Харківобленерго", фізичній особі - підприємцю Мігунову Володимиру Івановичу (далі -ФОП Мігунов В. І.), Товариству з обмеженою відповідальністю "Консалт - Буд 2011" (далі - ТОВ "Консалт-Буд 2011"), Обслуговуючому кооперативу "КІМ" (далі - ОК "КІМ"), Обслуговуючому кооперативу "Дубки - Харків" (далі - ОК "Дубки - Харків"), Приватному підприємству "АН "Рестріелт" (далі - ПП "АН "Рестріелт") в особі будь - яких їх органів, представників, працівників та/або контрагентів вчиняти (у тому числі, але не виключно за зверненням будь - яких третіх осіб) будь-які дії та/або бездіяльність, що можуть мати наслідком припинення чи обмеження електропостачання квартир та нежитлових приміщень у будинках за такими адресами: вул. Дмитрівська, буд. 19, м. Харків; пров. Титаренківський, буд. 10-А, м. Харків; вул. Дизельна, буд. 14, м. Харків; вул. Велика Кільцева, буд. 4, м. Харків; вул. Дерев`янко, буд. 16-А, м. Харків; вул. Букова, буд. 1-А, м. Харків; вул. Біблика, буд. 4, м. Харків; просп. Тракторобудівників, буд. 2, м. Харків.

1.6. Зазначена заява обґрунтована тим, що у зв`язку із поданням позивачем первісного позову про зобов`язання ТОВ "АН "Рестріелт" здійснювати нарахування компенсації витрат на електричну енергію у розмірі згідно з тарифом постачання електричної енергії для побутових споживачів, для житлових будинків є ризик припинення постачання електричної енергії, оскільки вже були направлені листи - попередження про припинення постачання електричної енергії на об`єкти, розташовані за вказаними адресами, зокрема, від ПрАТ "Харківенергозбут" та АТ "Харківобленерго" були направлені повідомлення (попередження) про припинення розподілу електроенергії до ПП "АН "Рестріелт", ОК "КІМ" та ФОП Мігунова В. І.

2. Короткий зміст судових рішень

2.1. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.02.2022 заяву ТОВ" АН "Рестріелт" про вжиття заходів забезпечення позову задоволено.

Заборонено АОСББ "Перша Харківська Асоціація ОСББ", ПрАТ "Харківенергозбут", АТ "Харківобленерго", ФОП Мігунову В. І., ТОВ "Консалт - Буд 2011", ОК "КІМ", ОК "Дубки - Харків", ПП "АН "Рестріелт" в особі будь - яких їх органів, представників, працівників та/або контрагентів вчиняти (у тому числі, але не виключно за зверненням будь - яких третіх осіб) будь-які дії та/або бездіяльність, що можуть мати наслідком припинення чи обмеження електропостачання квартир та нежитлових приміщень у будинках за такими адресами: вул. Дмитрівська, буд. 19, м. Харків; пров. Титаренківський, буд. 10-А, м. Харків; вул. Дизельна, буд. 14, м. Харків; вул. Велика Кільцева, буд. 4, м. Харків; вул. Дерев`янко, буд. 16-А, м. Харків; вул. Букова, буд. 1-А, м. Харків; вул. Біблика, буд. 4, м. Харків; просп. Тракторобудівників, буд. 2, м. Харків.

Постановляючи ухвалу, місцевий господарський суд керувався положеннями статей 136, 137, 140 Господарського процесуального кодексу України та дійшов висновку про наявність правових підстав для застосування заявлених заходів забезпечення позову, оскільки припинення електропостачання призведе до порушення умов функціонування будинків та прибудинкових територій.

2.2. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 06.09.2022 ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.02.2022 залишено без змін.

3. Короткий зміст касаційної скарги

3.1. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30.11.2022 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою АТ "Харківобленерго" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 06.09.2022 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.02.2022 та витребувано справу № 922/468/22.

3.2. 09.01.2023 справа № 922/468/22 надійшла на запит від Східного апеляційного господарського суду до Верховного Суду.

Зважаючи на викладене, з метою всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи, Верховний Суд дійшов висновку про розгляд справи № 922/468/22 у розумний строк у розумінні положень статті 114 Господарського процесуального кодексу України, тобто такий, що є необхідним для виконання процесуальних дій і вирішення справи з метою забезпечення належного судового захисту.

3.3. Не погоджуючись із висновками судів попередніх інстанцій, АТ "Харківобленерго" подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 06.09.2022 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.02.2022 у цій справі.

АТ "Харківобленерго" вважає оскаржувані судові рішення незаконними, ухваленими із порушенням норм процесуального права, зокрема статті 236 Господарського процесуального кодексу України. Посилається на те, що зустрічний позов ТОВ "АН "Рестріелт" обґрунтовано порушенням його прав за договорами, укладеними між ТОВ "АН "Рестріелт" та суб`єктами господарювання - ФОП Мігуновим В. І., ПП "АН "Рестріелт", ТОВ "Консалт - Буд 2011", ОК "ЖБК КІМ", ОК "ЖБК "ДУБКИ", предметом яких є компенсація вартості спожитої електричної енергії. На думку скаржника, суди не взяли до уваги, що АТ "Харківобленерго" не є стороною вказаних договорів та що за наслідками задоволення відповідної заяви про забезпечення позову АТ "Харківобленерго" буде заборонено вчиняти будь-які дії, що призведе до припинення чи обмеження електропостачання квартир та нежитлових приміщень у будинках за зазначеними адресами. Стверджує, що АТ "Харківобленерго" як оператор системи розподілу має окремі договори на надання послуг з розподілу електричної енергії із кожним із споживачів за зазначеною адресою, а оплату за надані послуги отримує через постачальника - ПрАТ "Харківенергозбут". Вважає, що зі змісту оскаржуваної ухвали не зрозуміло, яким чином заборона вчиняти дії щодо припинення або обмеження електропостачання може поновити порушене право позивача за зустрічним позовом, підставою якого є договори компенсації вартості спожитої електричної енергії. На думку скаржника, постанова суду апеляційної інстанції від 06.09.2022 не містить обґрунтування щодо необхідності вжиття відповідного заходу забезпечення позову та в ній не зазначено, яким саме чином забезпечення позову порушує вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав. Суди фактично втрутились в господарську діяльність АТ "Харківобленерго", що є недопустимим; не звернули уваги на те, що, вирішуючи питання про забезпечення позову, суди мають брати до уваги інтереси не лише позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушеними через застосування заходів забезпечення позову.

3.4. На дату винесення цієї постанови відзиви від учасників справи не надходили.

4. Розгляд касаційної скарги та позиція Верховного Суду

4.1. Переглянувши оскаржувані судові рішення, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, перевіривши наявні матеріали справи щодо правильності застосування судами норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно задовольнити з таких підстав.

4.2. Задовольняючи заяву про забезпечення позову, місцевий господарський суд, з яким погодився апеляційний господарський суд, виходив з таких обставин:

- у цій справі існує спір щодо розміру тарифів на оплату послуг з електропостачання, за якими має сплачуватися спожита електрична енергія для житлових будинків за адресами: вул. Дмитрівська, буд. 19, м. Харків; пров. Титаренківський, буд. 10-А, м. Харків; вул. Дизельна, буд. 14, м. Харків; вул. Велика Кільцева, буд. 4, м. Харків; вул. Дерев`янко, буд. 16-А, м. Харків; вул. Букова, буд. 1-А, м. Харків; вул. Біблика, буд. 4, м. Харків; просп. Тракторобудівників, буд. 2, м. Харків;

- спірна ситуація щодо визначення тарифів, за якими має сплачуватися електрична енергія, та нарахування вартості електроенергії за тарифами для не побутових споживачів призвела до виникнення заборгованості за поставлену електричну енергію та загрози щодо відключення вказаних вище житлових будинків від електропостачання з цих підстав;

- на адресу споживачів було направлення попередження про припинення постачання електричної енергії, а саме: від ПрАТ "Харківенергозбут" від 16.02.2022 ПП "АН "Рестріелт"; від АТ "Харківобленерго" від 18.02.2022 ОК "КІМ"; від АТ "Харківобленерго" від 18.02.2022, від 21.02.2022 ФОП Мігунову В. І.; від АТ "Харківобленерго" від 21.02.2022 ПП "АН "Рестріелт".

Врахувавши вказані обставини, встановивши існування зв`язку між заявленим ТОВ "АН "Рестріелт" заходом забезпечення позову і предметом зустрічного позову, співмірність та адекватність заходів забезпечення позову із зустрічними позовними вимогами; те, що невжиття заявлених заходів забезпечення позову істотно ускладнить та унеможливить ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів ТОВ "АН "Рестріелт", за захистом яких він звернувся до суду, так і організацій, які здійснюють обслуговування вказаних житлових будинків та їх мешканців, суди заборонили АОСББ "Перша Харківська Асоціація ОСББ", ПрАТ "Харківенергозбут", АТ "Харківобленерго", ФОП Мігунову В. І., ТОВ "Консалт - Буд 2011", ОК "КІМ", ОК "Дубки - Харків", ПП "АН "Рестріелт" в особі будь - яких їх органів, представників, працівників та/або контрагентів вчиняти (у тому числі, але не виключно за зверненням будь - яких третіх осіб) будь-які дії та/або бездіяльність, що можуть мати наслідком припинення чи обмеження електропостачання квартир та нежитлових приміщень у будинках за такими адресами: вул. Дмитрівська, буд. 19, м. Харків; пров. Титаренківський, буд. 10-А, м. Харків; вул. Дизельна, буд. 14, м. Харків; вул. Велика Кільцева, буд. 4, м. Харків; вул. Дерев`янко, буд. 16-А, м. Харків; вул. Букова, буд. 1-А, м. Харків; вул. Біблика, буд. 4, м. Харків; просп. Тракторобудівників, буд. 2, м. Харків.

Господарські суди зазначили, що таке забезпечення позову забезпечить збереження балансу інтересів сторін спірних правовідносин та узгоджується із критеріями розумності, обґрунтованості та має тимчасовий характер.

4.3. Проте такі висновки господарський судів є неправильними, суперечать статтям 136, 137 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на таке.

4.4. Порядок вжиття судом заходів забезпечення позову врегульований нормами статей 136, 137, 140, 144 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній на момент звернення із відповідною заявою про забезпечення позову та винесення оскаржуваних судових рішень у справі).

У пункті 8.8 постанови від 18.05.2021 у справі № 914/1570/20 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що забезпечення позову - це вжиття заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача.

Згідно зі статтею 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Вжиття заходів забезпечення позову відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України є правом суду, а за наявності відповідних виняткових обставин господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку підстав для забезпечення позову.

За частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення балансу інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 4 статті 137 Господарського процесуального кодексу України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи забезпечення позову повинні узгоджуватись з предметом та підставами позову, можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати права інших осіб.

Обрання належного, відповідного предмету спору заходу забезпечення позову гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призведе до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. В таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18).

У постанові Верховного Суду від 21.02.2021 у справі № 910/18193/21 міститься висновок, що не існує універсального алгоритму застосування заходів забезпечення позову, оскільки їх вжиття (або відмова у такому) знаходиться у прямій залежності від фактичних обставин кожного конкретного господарського спору.

4.5. Як установили суди попередніх судових інстанцій та вбачається із матеріалів справи, предметом первісного позову є зобов`язання ТОВ "АН "Рестріелт" здійснювати нарахування компенсації витрат на електричну енергію щодо переліку будинків у м. Харкові у розмірі згідно з тарифом постачання електричної енергії для побутових споживачів, а зустрічного позову - зобов`язання АОСББ "Перша Харківська Асоціація ОСББ" здійснювати оплату за постачання електричної енергії для житлових будинків за тарифами, встановленими на послуги АТ "Харківобленерго" Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Тобто як предметом первісного, так і зустрічного позовів є немайнові вимоги.

Підставою зустрічного позову ТОВ "АН "Рестріелт" визначено: договір про постачання електричної енергії від 02.06.2005 № 5 - 25к, укладений між АК "Харківобленерго" та ПП "АН "Рестріелт"; договір про постачання електричної енергії від 01.12.2016 № 734/050116, укладений між АК "Харківобленерго" та ФОП Мігуновим В. І.; договір про постачання електричної енергії від 07.10.2015 № 4 - 2692С, укладений між АК "Харківобленерго" та ФОП Мігуновим В.І.; договір про постачання електричної енергії від 27.06.2013 № 012522, укладений між АК "Харківобленерго" та ФОП Мігуновим В. І.; договір про постачання електричної енергії від 20.05.2013 № 026348, укладений між АК "Харківобленерго" та ТОВ "Консалт - Буд 2011"; договір про постачання електричної енергії від 26.12.2014 № 02 - 6670, укладений між АК "Харківобленерго" та ОК "ЖБК КІМ"; договір про постачання електричної енергії від 29.07.2015 № 012795, укладений між АК "Харківобленерго" та ОК "ЖБК ДУБКИ". Також у зустрічному позові ТОВ "АН "Рестріелт" посилалося на наявність низки укладених договорів про компенсацію за користування електроенергією.

4.6. Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмета і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Господарські суди попередніх інстанції під час розгляду заяви про вжиття заходів забезпечення позову не надали належної оцінки предмету та підставам зустрічного позову, щодо якого судами були вжиті спірні заходи забезпечення позову, не врахували, що вимоги зустрічного позову ґрунтуються на договорах, стороною яких АОСББ "Перша Харківська Асоціація ОСББ" не є; ТОВ "АН "Рестріелт" у зустрічному позові (про що зазначали і ПрАТ "Харківенергозбут", АТ "Харківобленерго" в апеляційних скаргах на ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову) наголошувало на тому, що його права та обов`язки визначаються договорами компенсації за користування електроенергією, укладеними з іншими особами, а не з АОСББ "Перша Харківська Асоціація ОСББ".

Господарськими судами було вжито заходи забезпечення позову щодо третіх осіб у справі, а не лише щодо АОСББ "Перша Харківська Асоціація ОСББ", якого ТОВ "АН "Рестріелт" зазначив відповідачем у зустрічному позові, що фактично свідчить про безпідставне втручання судів у діяльність третіх осіб, що не допускається при забезпечені позову.

Отже, судами попередніх інстанцій, на порушення вимог статті 136 Господарського процесуального кодексу України вжито заходи забезпечення позову, не пов`язані з предметом зустрічного позову з огляду на предмет і підстави зустрічного позову; такі заходи не співвідносяться із заявленими зустрічним позовними вимогами; не є адекватними, не забезпечують балансу інтересів сторін, а отже, і не призведуть до поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, що свідчить про помилковість висновків господарських судів про вжиття спірних заходів забезпечення позову у справі.

Такі висновки зроблені всупереч постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає помилковими і такими, що не відповідають положенням чинного законодавства висновки судів попередніх інстанцій про наявність підстав для задоволення заяви ТОВ "АН "Рестріелт" про забезпечення позову з підстав, визначених заявником, у зв`язку з чим судові рішення у справі підлягають скасуванню, а в задоволенні відповідної заява ТОВ "АН "Рестріелт" про забезпечення позову необхідно відмовити.

5. Висновки Верховного Суду

5.1. Згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

5.2. За змістом пункту 3 частини 1 статті 308 цього Кодексу суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

Підставами для скасування судових рішень повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.

6. Розподіл судових витрат

6.1. Відповідно до частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі підлягають розподілу під час вирішення спору по суті, а оскільки за результатами розгляду касаційної скарги спір у справі № 922/468/22 не вирішено, розподіл судових витрат за результатами розгляду касаційної скарги є передчасним.

Керуючись пунктом 13 статті 8, статтями 300, 301, пунктом 3 частини 1 статті 308, статтями 311, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Харківобленерго" задовольнити.

2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 06.09.2022 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.02.2022 у справі № 922/468/22 скасувати.

3. Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Агентство нерухомості "Рестріелт" про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 922/468/22.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Т. Б. Дроботова

Судді Н. О. Багай

Ю. Я. Чумак