РІШЕННЯ

Іменем України

03 березня 2023 року справа № 927/1056/22
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Демидової М.О., розглянувши матеріали справи за позовом Акціонерного товариства «Укртрансгаз», Кловський узвіз, 9/1, м. Київ, 01021, e-mail:

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ВК Техресурс», вул. Івана Мазепи, буд. 59, м. Чернігів, 14001

про стягнення заборгованості у сумі 24897,38 грн.

Без виклику сторін

встановив:

Акціонерним товариством «Укртрансгаз» подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВК Техресурс» про стягнення пені у сумі 12507,65 грн., 3% річних від простроченої суми у сумі 2000,57 грн., інфляційних втрат у сумі 10389,15 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов укладеного сторонами договору № від 22.11.2021 купівлі-продажу металобрухту. Ухвалою Господарського суду Чернігівської області 05.12.2022 відкрите спрощене позовне провадження у справі №927/1056/22 без повідомлення учасників сторін; відповідачу надано строк 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст. 165 Господарського процесуального кодексу України. Вказаною ухвалою відповідача повідомлено про те, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

16.12.2023 на адресу Господарського суду Чернігівської області підприємством зв`язку повернуто поштове відправлення, а саме ухвалу суду від 05.12.2022, надіслану судом відповідачу із зазначенням причини повернення: "адресат відсутній за вказаною адресою".

З`ясовуючи належність повідомлення сторін про розгляд справи та можливість вирішення даного господарського спору, суд виходить з такого.

Відповідно до частин третьої та сьомої статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі, якщо ухвалу про відкриття провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо.

Пунктом 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно із частиною першою статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009 у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, відсутністю адресата за вказаною адресою.

Судом встановлено, що адреса відповідача, яка зазначена у позовній заяві, повністю збігається з адресою, зазначеною у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Ухвала суду направлялась на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВК Техресурс» (вул. Івана Мазепи, буд. 59, м. Чернігів, 14001), що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Вказана ухвала повернулася із відміткою поштового відділення: "адресат відсутній за вказаною адресою".

Заяв про зміну місцезнаходження чи місця проживання від відповідача не надходило.

Суд звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 18.03.2021 у справі №911/3142/19, а також близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б.

Крім того, відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Враховуючи викладене вище та факт надсилання судом ухвали на офіційну адресу відповідача у справі, враховуючи повернення вказаної ухвали із відміткою поштового відділення: "адресат відсутній за вказаною адресою", суд доходить висновку про належне повідомлення учасника судового процесу про відкриття провадження у справі №927/1056/22.

Відповідачем у встановлений судом строк відзив на позов не наданий.

Відповідач у справі не повідомляв суд про намір подати відзив на позовну заяву у більш тривалий строк згідно положень п. 4 розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Частиною 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній доказами та матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

22.11.2021 між Акціонерним товариством «Укртрансгаз» (позивач, продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВК Техресурс» (відповідач, покупець) укладено договір купівлі-продажу металобрухту №, відповідно до п.1.1 якого продавець зобов`язується за договором передати у власність покупця металобрухт (метали чорні вторинні) (далі - товари), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товари на умовах договору (а.с. 7-14).

Відповідно до п. 1.2 договору найменування товарів, місце поставки, одиниця виміру, розрахункова маса та вартість, зазначені у специфікацій (-ях), наведеній (-их) у додатку(-ах) до договору, які є його невід' ємною частиною, далі - Специфікація(-ї).

Ціна договору складається із загальної вартості товарів, наведених у специфікації(-ях) до цього договору і становить 546833,00 грн. ПДВ нараховується згідно вимог чинного законодавства (п. 3.1 договору).

Згідно п. 4.1 договору розрахунки за товари проводяться на умовах попередньої оплати, яка здійснюється покупцем у розмірі 100% від ціни договору, зазначеної в п. 3.1, протягом 5 банківських днів з дати укладення Договору та отримання оригіналу рахунку-фактури під продавця шляхом перерахування покупцем грошових коштів на поточний рахунок продавця, назначений у розділі 13 договору. В графі призначення платежу платіжного доручення на перерахування кошів покупець вказує номер даного договору, специфікації (-ій).

Відповідно до п. 5.1 договору приймання-передача товарів здійснюється партіями в межах специфікації(-ій) на підставі замовлень покупця, які покупець надсилає продавцю в письмовій формі після здійснення попередньої оплати згідно п. 4.1 договору, далі - замовлення.

Приймання-передача кожної партії товарів здійснюється сторонами у строк погоджений сторонами у замовленні, за умови отримання продавцем від покупця попередньої оплати за товар згідно п. 4.1 договору. Продавець не здійснює передачі партії товару покупцю у разі відсутності її попередньої оплати. Продавець передає покупцю товар, вільний від будь-яких прав та вимог третіх осіб, на базисних умовах EXW "Франко-завод (місце поставки - склад продавця згідно специфікації" (Інкотермс, Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної Торгової Палати (редакція 2010 року).

Разом з партією товарів продавець зобов`язаний передати покупцю видаткову накладну на кожну партію товарів та інші документи, передбачені стандартом, зазначеним в п. 2.1. Датою передачі партії товарів визнається дата, вказана акті приймання- передачі товарів (п. 5.5). Право власності на товари переходить від продавця до покупця в момент складання акту приймання-передачі товарів (п. 5.5). (п. 5.10-5.12 договору).

Відповідно до п. 11.1 договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє в частині передачі товарів до 28.02.2022, а у частині розрахунків - до їх повного завершення.

Сторонами укладено додаток №1 до договору купівлі-продажу металобрухту № від 22.11.2021 (специфікація №1), у якому зазначено найменування товару - брухт чорних металів, місце поставки, маса - 46192,17 кг., вартість - 546833,00 грн. (а.с. 15).

На виконання умов договору позивач виписав відповідачу рахунок на оплату №25 від 24.11.2021 на суму 546833,00 грн. (а.с. 16), який отриманий відповідачем 26.11.2021. що підтверджено роздруківкою з сайту ТОВ «Нова пошта» (а.с. 17).

Факт отримання відповідачем рахунку підтверджується проведеною 02.12.2021 відповідачем частковою оплатою на суму 250000,00 грн. з призначенням платежу: «Оплата за брухт чорних металів згідно договору № від 22.11.2021», що підтверджено випискою банку з рахунку позивача (а.с. 18-22).

Як зазначив позивач у позовній заяві, оплата у сумі 250000,00 грн. здійснена відповідачем протягом 5-ти банківських днів з моменту отримання (26.11.2021) рахунку-фактури від АТ «Укртрансгаз». Таким чином, відповідачем у строки визначені п. 4.1 договору, здійснено лише часткову оплату на суму 250000,00 гривень.

Іншу частину грошових коштів (попередньої оплати) на суму 296833,00 грн. відповідач перерахував на рахунок позивача з порушенням строків, визначених п. 4.1 договору, а саме 23.02.2022, що підтверджується копією виписки з особового рахунку позивача з призначенням платежу: «Оплата за брухт чорних металів згідно договору № від 22.11.2021» (а.с. 22-23).

Факт оплати товару з порушенням умов договору відповідачем у справі не спростовано.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, послався на те, що відповідач оплату за поставлений товар сплатив з порушенням умов договору у частині попередньої оплати, внаслідок чого до відповідача повинні застосовуватись штрафні санкції.

02.02.2022 позивач надіслав на адресу відповідача вимогу про виконання договірних зобов?язань №3301вих-22-101 від 02.02.2022 (а.с. 24-27) з вимогою сплати пені, 3% річних та інфляційних нарахувань за порушення умов щодо попередньої оплати за договором. Вимогу відповідачем отримано 07.02.2022, що підтверджено поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 28).

Згідно із п. 7.1 договору встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором Сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України та договором.

Згідно п. 7.3 договору у разі несплати або несвоєчасної оплати товарів у строки, зазначені в пункті 4.1 даного договору, покупець сплачує на користь продавця, крім суми заборгованості, пеню в розмірі 0,1 відсотка, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

З посиланням на п. 7.3 договору позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню за період прострочення обов`язку з оплати поставленого товару за період з 04.12.2021 до 23.02.2022 на суму 12507,65 грн., що позивач обґрунтовує наявним у матеріалах справи розрахунком (а.с. 6).

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 3 % річних за період прострочення платежу з 04.12.2021 до 23.02.2022 на суму 2000,57 грн., а також інфляційні нарахування за період прострочення платежу за грудень 2021 - лютий 2022 року на суму 10389,15 грн., що позивач обґрунтовує наявним у матеріалах справи розрахунком (а.с. 6).

Відповідач відзив на позов не надав.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову у повному обсязі з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (п.1 ст. 612 Цивільного кодексу України ).

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ст. 694 Цивільного кодексу України договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено факт укладення сторонами у справі договору купівлі-продажу металобрухту № від 22.11.2021 та додатку №1 до договору (специфікація), факт порушення відповідачем умов щодо внесення попередньої оплати за товар, передбачений п. 4.1 договору, а саме: 02.12.2021 відповідачем з моменту отримання рахунку на оплату (26.11.2021) здійснено оплату у сумі 250000,00 грн., решту суми попередньої оплати у розмірі 296833,00 грн. відповідачем внесено 23.02.2022.

Враховуючи викладене, матеріалами справи та її фактичними обставинами доведений факт прострочення внесення попередньої оплати за договором.

Вказані обставини відповідачем у справі не спростовано.

Вимоги претензії відповідачем залишені без задоволення.

Позивачем на підставі п. 7.3 договору позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню за період прострочення обов`язку з внесення попередньої оплати за товар за період з з 04.12.2021 до 23.02.2022 на суму 12507,65 грн., що позивач обґрунтовує наявним у матеріалах справи розрахунком.

Здійснивши перевірку розрахунку позивача, суд прийшов до висновку що позов в частині стягнення пені обґрунтований, підтверджений належними у справі доказами та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 3 % річних за період прострочення платежу з 04.12.2021 до 23.02.2022 на суму 2000,57 грн., а також інфляційні нарахування за період прострочення платежу за грудень 2021 - лютий 2022 року на суму 10389,15 грн., що позивач обґрунтовує наявним у матеріалах справи розрахунком.

Наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних нарахувань відповідає фактичним обставинам справи, а тому вимога про стягнення з відповідачів 3% річних за період з 04.12.2021 до 23.02.2022 на суму 2000,57 грн., а також інфляційні нарахування за період прострочення платежу за грудень 2021 - лютий 2022 року на суму 10389,15 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Таким чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі з покладенням на відповідача витрат зі сплати судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 123, 129, 236-239, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВК Техресурс», вул. Івана Мазепи, буд. 59, м. Чернігів, 14001, код 40007258, на користь Акціонерного товариства «Укртрансгаз», Кловський узвіз, 9/1, м. Київ, 01021, код 30019801, пеню у сумі 12507 грн. 65 коп., 3 % річних у сумі 2000 грн. 57 коп., інфляційні втрати у сумі 10389 грн. 15 коп. та судовий збір у сумі 2481 грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення підписаний 03.03.2023.

Суддя М.О. Демидова