ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

31.01.2023 Справа № 908/3468/13

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Юлдашев Олексій Олексійович, розглянувши матеріали позовної заяви

За позовом - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент. номер НОМЕР_1 )

до відповідача 1 - Публічного акціонерного товариства Запорізький сталепрокатний завод (69600, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 20г, )

до відповідача 2 - Товариства з обмеженою відповідальністю Енергомаш-Інвест (01004, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 9/2, )

до відповідача 3 - Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Метизи (69600, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 20г, )

до відповідача 4 - Публічного акціонерного товариства ПАТ Банк Кредит Дніпро (01601, м. Київ, вул. Мечникова, 3, )

до відповідача 5 - Товариство з обмеженою відповідальністю Запорізький Емальпосуд (69600, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 20г, )

про визнання недійсним договору застави від 05.05.2008 № 050508-Z (із змінами та доповненнями), укладеного між ПАТ Запорізький сталепрокатний завод і ПАТ Банк Кредит Дніпро, права вимоги по якому передано ТОВ Енергомаш-Інвест відповідно до договору про відступлення прав вимоги від 25.07.2013 року № 250713/1

що розглядається у справі № 908/3468/13

Кредитори:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю Запорізький Емальпосуд (69600, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 20-г, )

2. Приватне підприємство Стасенко та партнери (04080, м. Київ, вул. Костянтинівська, 71, )

3. Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (69057, м. Запоріжжя, вул. Гагаріна, 2 Б, )

4. Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації Запоріжгаз (69035, м. Запоріжжя, вул. Заводська, 7, )

5. Запорізький міський центр зайнятості (39037, м. Запоріжжя, вул. Рекордна, 16-б, )

6. Концерн Міські теплові мережі (69091, м. Запоріжжя, бульв. Гвардійський, 137, )

7. Головне управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, )

8. Товариство з обмеженою відповідальністю Енергомаш-Інвест (01004, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 9/2, оф. 45, )

9. Комунальне підприємство Водоканал (69002, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, 61, )

10. Публічне акціонерне товариство Полтавський турбомеханічний завод (36029, м. Полтава, вул. Зінківська, 6, )

11. Товариство з обмеженою відповідальністю Аско Пласт (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Плеханова, 4/6, )

12. Відкрите акціонерне товариство Запоріжжяобленерго (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14, )

13. Фізична особа - підприємець Руденко Анатолій Петрович ( АДРЕСА_2 , ідент. № НОМЕР_2 )

14. Товариство з обмеженою відповідальністю Метал Холдінг (69600, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 20-г, )

15. Приватне акціонерне товариство Фарлеп-Інвест (м. Київ, 11, 01011, пров. Кутузова, 3, поштова адреса: 49000, м. Дніпро, вул. Сєрова, 10, )

16. Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім Метизи (69600, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 20г, )

17. Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області (69000, м. Запоріжжя, вул. Сєдова, 12, )

18. Фізична особа ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

Боржник - Публічне акціонерне товариство Запорізький сталепрокатний завод (69600, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, буд.20-г, )

Керуючий санацією - арбітражний керуючий Оберемко Роман Анатолійович (свідоцтво №1936 від 18.12.2019 року, адреса: АДРЕСА_3 )

За участю (найменування сторін та інших осіб, що беруть участь у справі):
ПозивачОСОБА_2 (в режимі відеоконференції) - представник позивача - Макарова К.Г., ордер серія АР№1099380 від 24.09.2022р.
Представник відповідачаОСОБА_3 (в режимі відеоконференції) - від відповідача 4 / ПАТ "Банк Кредит Дніпро", свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю ДП№ 3840 від 14.09.2018р.,довіреність № 214 від 22.12.2021р.
ПозивачОСОБА_1 - особисто в залі суду, НОМЕР_3 , паспорт серія НОМЕР_4 , виданий Довгинцівським РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області від 20.01.1998р.

УСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 06.07.2020 (суддя Черкаський В.І.) позовні вимоги ОСОБА_1 (вх. № 777/09-05 від 16.03.2016) про визнання недійсним договору застави від 05.05.2008 № 050508-Z (із змінами та доповненнями), укладеного між ПАТ Запорізький сталепрокатний завод і ПАТ Банк Кредит Дніпро, права вимоги по якому передано ТОВ Енергомаш-Інвест відповідно до договору про відступлення прав вимоги від 25.07.2013 року № 250713/1 задоволено повністю.

Визнано недійсним Договір застави № 050508-Z (зі змінами та доповненнями), укладений між ПАТ Запорізький сталепрокатний завод та ПАТ Банк Кредит Дніпро, права вимоги по якому передано ТОВ Енергомаш-Інвест відповідно до договору про відступлення прав вимоги від 25.07.2013 року № 250713/1, в частині забезпечення вимог ПАТ Банк Кредит Дніпро за Кредитною угодою № 050508-КЛВ від 05.05.2008.

Стягнуто солідарно з Публічного акціонерного товариства Запорізький сталепрокатний завод (69600, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 20г, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент. номер НОМЕР_1 ) 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю Енергомаш-Інвест (01004, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 9/2, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент. номер НОМЕР_1 ) 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Метизи (69600, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 20г, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент. номер НОМЕР_1 ) 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

Стягнуто солідарно з Публічного акціонерного товариства ПАТ Банк Кредит Дніпро (01601, м. Київ, вул. Мечникова, 3, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент. номер НОМЕР_1 ) 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

Стягнуто солідарно з Товариство з обмеженою відповідальністю Запорізький Емальпосуд (69600, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 20г, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент. номер НОМЕР_1 ) 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 25.01.2022 апеляційну скаргу Акціонерного товариства Банк Кредит Дніпро задоволено. Рішення Господарського суду Запорізької області від 06.07.2020 по справі № 908/3468/13 скасувано повністю і прийнято нове рішення. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент. номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Банк Кредит Дніпро (01033, м. Київ вул. Жилянська, 32, ідентифікаційний код 14352406) 2067,00 грн (Дві тисячі шістдесят сім гривень 00 копійок) судового збору за подання апеляційної скарги.

Постановою Верховного Суду від 21.07.2022 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 25.01.2022 та рішення Господарського суду Запорізької області від 06.07.2020 у справі № 908/3468/13 скасовано повністю. Справу № 908/3468/13 направлено на новий розгляд до Господарського суду Запорізької області.

Шляхом автоматихованого розподілу судової справи між суддями справу №908/3468/13 визначено до розгляду судді Юлдашеву О.О.

Ухвалою суду від 13.09.2022 прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача 1 - ПАТ Запорізький сталепрокатний завод до відповідача 2 - ТОВ Енергомаш-Інвест до відповідача 3 ТОВ Торговий дім Метизи до відповідача 4 ПАТ Банк Кредит Дніпро до відповідача 5 - ТОВ Запорізький емальпосуд про визнання недійсним договору застави від 05.05.2008 № 050508-Z (із змінами та доповненнями), укладеного між ПАТ Запорізький сталепрокатний завод і ПАТ Банк Кредит Дніпро, права вимоги по якому передано ТОВ Енергомаш-Інвест відповідно до договору про відступлення прав вимоги від 25.07.2013 № 250713/1 в межах справи про банкрутство ПАТ Запорізький сталепрокатний завод № 908/3468/13.

Призначено судове засідання для розгляду позовної заяви на 11.10.2022 о 10-00.

Зобов`язано позивача та відповідачів - надати суду нормативне та документальне обґрунтування позовної заяви, з урахуванням вимог постанови Верховного Суду від 21.07.2022.

Ухвалою від 11.10.2022 перенесено судове засідання на 10.11.2022 об 11-00.

Ухвалою від 10.11.2022 відкладено судове засідання на 13.12.2022 об 11-00.

Ухвалою від 13.12.2022 відкладено судове засідання на 31.01.2023 о 10-00. Запропоновано сторонам надати суду додаткові документальні докази по справі.

До суду надійшли наступні документи:

- 11.10.22 та 18.10.22 письмові пояснення відповідача-4 - АТ Банк Кредит Дніпро, з урахуванням вимог постанови Верховного Суду від 21.07.2022;

- 08.12.22 письмові обгрунтування позивача позовної заяви, з урахуванням вимог постанови Верховного Суду від 21.07.2022 та пояснень АТ «Банк Кредит Дніпро».

Зазначені документи приймаються судом до розгляду.

Згідно постанови Верховного Суду від 26.05.2022 року у справі № 910/15018/19 (910/14175/20), у разі відкриття провадження у справі про банкрутство до 21.10.2019 визнавати правочини боржника слід відповідно до положень статті 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а коли відкрито провадження у справі про банкрутство після 21.10.2019, то відповідно слід застосовувати положення статті 42 КУзПБ у всій її повноті.

Оскільки провадження у справі № 908/3468/13 відкрито до 21.10.2019, то розгляд даного майнового спору здійснюється у межах справи про банкрутство, відповідно до положень статті 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Судове засідання здійснювалось в режимі відеоконференції, яку забезпечував Господарський суд Запорізької області.

У судовому засіданні позивач та його представник, підтримали позов з урахуванням уточнень в повному обсязі.

Відповідач-4 просить відмовити у задоволенні позову, з підстав, викладених у наданих суду письмових поясненнях.

У судовому засіданні 31.01.2023 року судом оголошено вступну та резолютивну частини ухвали та повідомлено про те, що повний текст ухвали буде виготовлено протягом 10-ти днів.

Розглянувши у судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, суд

УСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

21 жовтня 2019 року введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства. Частиною 4 Прикінцевих та перехідних положень встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 29.10.2013 року (суддя Ніколаєнко Р.А.) прийнято заяву про порушення справи про банкрутство до розгляду. Присвоєно справі номер провадження 16/62/13. Підготовче засідання суду призначено на 12.11.2013 о 15.00.

Постановою суду від 30.03.2015 (суддя Ніколаєнко Р.А.) процедуру санації публічного акціонерного товариства Запорізький сталепрокатний завод (69600, м.Запоріжжя, вул.Північне шосе, буд.20г, ) припинено. Припинено повноваження керуючого санацією Нагіх Людмили Костянтинівни. Визнано публічне акціонерне товариство Запорізький сталепрокатний завод (69600, м.Запоріжжя, вул.Північне шосе, буд.20 г, ) банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором призначено арбітражного керуючого Нагіх Людмилу Костянтинівну (свідоцтво Мінюсту України № 152 від 12.02.2013, ідент.№ НОМЕР_5 , адреса листування: АДРЕСА_4 ).

Постановою суду від 26.03.2018 (суддя Черкаський В.І.), постанову господарського суду Запорізької області № 908/3468/13 від 30.03.2015 скасовано. Припинено повноваження ліквідатора Публічного акціонерного товариства Запорізький сталепрокатний завод - Нагіх Людмили Костянтинівни. Відновлено процедуру санації публічного акціонерного товариства Запорізький сталепрокатний завод (69600, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, буд.20-г, ) та повноваження керуючого санацією Нагіх Людмили Костянтинівни.

Ухвалою суду від 14.04.2020 (суддя Сушко Л.М.) заяву арбітражного керуючого Нагіх Людмили Костянтинівни - задоволено. Відсторонено арбітражного керуючого Нагіх Людмилу Костянтинівну від виконання повноважень керуючого санацією Публічного акціонерного товариства Запорізький сталепрокатний завод. Керуючим санацією Публічного акціонерного товариства Запорізький сталепрокатний завод (69600, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 20г, ) призначено арбітражного керуючого Оберемка Романа Анатолійовича (свідоцтво №1936 від 18.12.2019 року, адреса: 08824, Київська область, с. Потік, вул. Ватутіна, 67, ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ).

В своїй постанові від 22.03.2017 у справі № 908/3468/13 при перегляді цього позову Вищий господарський суд України зазначив, що встановлюючи обставини щодо порушення чи відсутності порушення корпоративних прав ОСОБА_1 як акціонера, суди в порушення ст. 11128 ГПК України проігнорували позицію Верховного Суду України, викладену в постановах № 911/2089/14 від 21.01.2015 року, № 911/2435/14 від 01.07.2015 року, та не з`ясували чи дозволяє частка ОСОБА_1 впливати на результати загальних зборів товариства, а отже чи має така особа право на звернення до господарського суду про визнання недійсними договорів, укладених між товариством та третіми особами. Тобто суди повинні встановити право особи, яка в силу належного їй розміру частки у статутному капіталі товариства може впливати на результати голосування на загальних зборах товариства, на звернення до суду з позовом про визнання недійсним договору.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначав про те, що шляхом укладення низки незаконних правочинів, в тому числі договору застави від 05.05.2008 № 050508-Z, значно погіршено фінансовий стан ПАТ Запорізький сталепрокатний завод, підприємство доведено до банкрутства, порушені права позивача, як акціонера. укладенням оспорюваної угоди прямо порушені корпоративні права позивача. Підставою недійсності угоди позивач вказує її укладення всупереч ст.71 Закону України Про акціонерні товариства заінтересованими особами без повідомлення про заінтересованість ПАТ Запорізький сталепрокатний завод. Так, зазначає позивач, як свідчить протокол загальних зборів акціонерів ПАТ Запорізький сталепрокатний завод від 16.03.2010 № 16 членами Наглядової ради товариства призначено ОСОБА_4 (батько), ОСОБА_5 (син), ОСОБА_6 (донька), ОСОБА_7 (зять) та ОСОБА_8 . За рішенням загальних зборів від 18.03.2008 призначено членом Наглядової ради ОСОБА_7 (зять), переобрано голову Наглядової ради звільнено ОСОБА_4 (батько) та призначено ОСОБА_5 (син). Таким чином, більшість членів Наглядової ради є особами однієї сім`ї. Крім того, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 являються одночасно членами Наглядової ради ПАТ Запорізький сталепрокатний завод та засновниками ТОВ ТД Метизи з частками по 50%, а ОСОБА_5 є ще й членом виконавчого органу ТОВ ТД Метизи - генеральним директором. В зв`язку з тим, що рішення про укладення договору застави приймалося не загальними зборами товариства, Наглядова рада разом з Правлінням вийшли за межі своїх повноважень, діяли недобросовісно та нерозумно та не в інтересах ПАТ Запорізький сталепрокатний завод, чим порушили приписи ст.71 Закону України Про акціонерні товариства, ч.1 ст.92, ч.1 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України, договір, на думку позивача має бути визнаний недійсним на підставі ст.72 Закону України Про акціонерні товариства.

Оцінюючи подані учасниками справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Предметом перегляду даної судової справи є вимоги ОСОБА_1 , які заявлені в межах справи про банкрутство ПАТ Запорізький сталепрокатний завод, про визнання недійсним Договору застави № 050508-Z (зі змінами та доповненнями), укладений між ПАТ Запорізький сталепрокатний завод та ПАТ Банк Кредит Дніпро, права вимоги по якому передано ТОВ Енергомаш-Інвест відповідно до договору про відступлення прав вимоги від 25.07.2013 року № 250713/1, в частині забезпечення вимог ПАТ Банк Кредит Дніпро за Кредитною угодою № 050508-КЛВ від 05.05.2008.

Судом установлено, що ОСОБА_1 є акціонером ПАТ "Запорізький сталепрокатний завод", загальний обсяг акцій ПАТ "Запорізький сталепрокатний завод", який належить позивачу складає 40 036 шт (22,8213 %), про що свідчить виписка про стан рахунку у цінних паперах № НОМЕР_7 .

Як вбачається з матеріалів справи, 05.05.2008 р. між ЗАТ Комерційний банк "Кредит-Дніпро" (правонаступником якого є відповідач-4) та ТОВ "ТД "Метизи" укладено кредитний договір № 050508-КЛВ, за умовами якого Банк зобов`язався відкрити ТОВ "ТД "Метизи" відкличну відновлювальну кредитну лінію в національній валюті України в межах загальної суми 6000000 грн., а відповідач-3 зобов`язався повернути кредит не пізніше 04.05.2009 р. та сплатити проценти за користування кредитами, на умовах передбачених договором.

Також, між ПАТ "Банк Кредит Дніпро" та ТОВ "ТД "Метизи" 01.09.2010 р. укладено договір № 010910 про зміну кредитного договору, відповідно до якого договір № 050508-КЛВ від 05.05.2008 р. викладено в новій редакції, відповідно до якої Банк зобов`язався надати позичальнику кредити (транші) в національній валюті України, в межах загальної суми 1 500 000 грн. 00 коп. на основі договорів про надання кредиту (траншу) до договору, які є невід`ємною частиною.

Згідно умов кредитного договору (в редакції договору № 301210 "Про зміни кредитного договору № 050508-КЛВ від 05.05.2008 р." від 30.12.2010 р.) Банк зобов`язався надати позичальнику кредити (транші) в національній валюті України, в межах загальної суми 3 500 000 грн. 00 коп. на основі договорів про надання кредиту (траншу) до договору, які є невід`ємною частиною.

Договором від 15.06.2012 р. про зміну кредитного договору кінцеву дату повернення кредиту визначено15 липня 2012 р.

На забезпечення виконання ТОВ "ТД "Метизи" умов кредитного договору № 050508-КЛВ від 05.05.2008 р. між ЗАТ КБ "Кредит-Дніпро" та ВАТ "Запорізький сталепрокатний завод" (правонаступником якого є відповідач-1), як заставодавцем, укладено договір застави № 050508-Z (далі - договір застави).

До договору застави укладені договори про зміну від 30.12.2010 р., від 29.04.2011 р., від 01.09.2011 р., від 08.10.2011 р., від 23.12.2011 р., від 07.03.2012 р., від 29.04.2012 р., від 15.05.2012 р., від 12.07.2012 р., які є невід`ємними частинами договору застави.

Відповідно до п. 1.1. договору про зміну від 30.12.2010 р. договору застави № 050508-Z від 05.05.2008 р. згідно з кредитним договором № 050508-КЛВ від 05.05.2008 р. заставодержатель (відповідач-4) надав ТОВ "ТД "Метизи" (відповідачу-3) поновлювану траншеву кредитну лінію для поповнення обігових коштів, з лімітом кредитування у сумі 3 500 000 грн. 00 коп., відповідно до п. 1.1. кредитного договору-1, зі строком погашення отриманих кредитів 01 вересня 2011 року, відповідно до п. 1.2. кредитного договору-1.

Згідно кредитним договором № 301210-КЛВ від 30.12.2010 р. заставодержатель (відповідач-4) надав заставодавцю (відповідачу-1) відновлювану кредитну лінію для поповнення обігових коштів, з лімітом кредитування у сумі 1 900 000 грн. 00 коп. зі строком погашення отриманих кредитів 29 грудня 2011 року, відповідно до п. 1.1. кредитного договору-2.

Тобто, договір застави у новій редакції додатково забезпечив власне зобов`язання ПАТ "Запорізький сталепрокатний завод" перед Банком за кредитним договором № 301210-КЛВ від 20.12.2010 р., заставна вартість майна значно збільшилася та склала 3076363,68 грн.

Таким чином, оспорюваний позивачем правочин, викладений в новій редакції (договір про зміну від 30.12.2010 р.), та з урахуванням змін 29.04.2011 р., від 01.09.2011 р., від 08.10.2011 р., від 23.12.2011 р., від 07.03.2012 р., від 29.04.2012 р., від 15.05.2012 р., від 12.07.2012 р. фактично забезпечував виконання зобов`язань як за кредитним договором № 050508-КЛВ від 05.05.2008 р., укладеного між ЗАТ "КБ "Кредит-Дніпро" та ТОВ "ТД "Метизи", так і кредитного договору № 301210-КЛВ від 30.12.2010 р., укладеного між ВАТ "Запорізький сталепрокатний завод" та ЗАТ "КБ "Кредит-Дніпро".

В подальшому договором розірвання 24.07.2014 р. до договору застави рухомого майна № 050508-Z від, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вербою В.М., 05.05.2008 року зареєстрованого в реєстрі за № 1474, договір застави за згодою сторін договору розірвано.

Матеріали справи свідчать про те, що згідно з протоколом № 11 загальних зборів акціонерів ВАТ "Запорізький сталепрокатний завод" від 15.03.2005 р. за результатами розгляду питання порядку денного "Переобрання Наглядової ради" зборами прийнято рішення обрати до Наглядової ради ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_10 .

Відповідно до п. 7.13 Статуту ВАТ "Запорізький сталепрокатний завод" (в редакції, діючій на момент обрання членів наглядової ради) Наглядова рада обирається загальними зборами акціонерів у кількості не менше ніж 5 членів строком на 5 років.

Як зазначено вище, спірний договір застави укладено 05.05.2008 р., тоді як Закон України "Про акціонерні товариства" № 514-VІ від 19.09.2008 р. набрав чинності з 29.04.2009 р.

З матеріалів справи також вбачається, що між ПАТ "Банк Кредит Дніпро", як первісним кредитором, та ТОВ "Енергомаш-Інвест", як новим кредитором, укладено договір відступлення права вимоги № 250713/1 від 25.07.2013 р. за умовами якого первісний кредитор відступає новому кредитор, а новий кредитор набуває права вимоги, належне первісному кредитору, і стає кредитором за кредитним договором № 050508-КЛВ від 05.05.2008 р.

Також, умовами п. 6 вказаного договору визначено, що до нового кредитора переходять усі права, які забезпечують виконання зобов`язання боржника, а саме право заставодержателя за договором застави № 050508-Z від 05.05.2008 р., право кредитора поруки № 260509-П від 26.05.2009 р.

За актом приймання-передачі б/н від 05.09.2013 р. ПАТ "Банк Кредит Дніпро" передало документи, а ТОВ "Енергомаш-Інвест" прийнято дані документи.

Зазначений акт приймання-передачі скріплений підписами повноважних представників сторін та печатками підприємств.

В подальшому між ТОВ "Енергомаш-Інвест", як первісним кредитором, та ТОВ "Запорізький емальпосуд", як новим кредитором, укладено договір про відступлення права вимоги № 2/03-15 У від 12.03.2015 р., відповідно до умов якого з метою погашення заборгованості боржника - ПАТ "Запорізький сталепрокатний завод", первісним кредитором передаються права за кредитним договором № 050508-КЛВ від 30.12.2008 р., а новим кредитором приймаються на себе, у порядку та на умовах по даному договору, право вимоги по зобов`язанням боржника.

На виконання умов договору про відступлення права вимоги № 2/03-15 У від 12.03.2015 р. ТОВ "Енергомаш-Інвест" та ТОВ "Запорізький емальпосуд" складено акт приймання-передачі документів № 1 від 12.03.2015 р., який підписано повноважними представниками сторін та скріплено печатками підприємств.

В матеріалах справи наявні засвідчені належним чином копії договору про відступлення права вимоги № 2/03-15 У від 12.03.2015 р. та акту приймання-передачі документів № 1 від 12.03.2015 р.

Крім того, судом установлено, що досліджуючи вказані в п.4 Постанови Верховного Суду від 21.07.2022 питання, Касаційний господарський суд Верховного Суду зробив наступні висновки, а саме:

« 111. ....суди мали вирішити питання наявності в акціонера права на оспорювання правочину боржника, наслідком якого могло бути відчуження активів, у справі про банкрутство, з урахуванням чого суд також зважає на таке.

112. Згідно з ч.ч.1,7 ст.45 Закону про банкрутство (в редакції, чинній на момент ухвалення оскаржуваного судового рішення) кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цією статтею. При цьому в п`яту чергу задовольняються, зокрема вимоги щодо повернення внесків членів трудового колективу до статутного капіталу підприємства. У разі якщо господарським судом винесено ухвалу про ліквідацію юридичної особи-банкрута, майно, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, передається власникові або уповноваженому ним органу, а майно державних підприємств - органу приватизації для прийняття рішень щодо подальшого розпорядження таким майном...

114. До того ж, попри певні обмеження корпоративних прав (відповідно до ч.ч. 5, 8 ст. 22, ч.ч. 4 ст. 28, ч.ч. 1 ст. 38 Закону про банкрутство та ч.ч. 5, 7 ст. 44, ч. 4 ст. 50, ч. 1 ст. 60 КУзПБ), у засновників (учасників, акціонерів) боржника на усіх етапах провадження зберігаються щонайменше майнові інтереси стосовно боржника, в тому числі специфічного характеру, що виникають саме у зв`язку з банкрутством боржника...

118. До того ж, за ч. 5 ст. 41 Закону про банкрутство (ч.2 ст. 61 КУзПБ з 21.10.2019) на засновників (учасників, акціонерів) боржника у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями, а розмір таких вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою абз.1 ч.5 ст. 41 Закону про банкрутство (абз.1 ч.2 ст. 61 КУзПБ з 21.10.2019). ...

120. На час звернення ОСОБА_1 із позовом про визнання недійсним правочину боржника, ст. 71 Закону України «Про акціонерні товариства» було передбачено право акціонера вимагати визнання цього правочину судом недійсним, а ст. 20 Закону про банкрутство врегульовано визнання недійсними правочинів (договорів) та спростування майнових дій боржника...

122. Враховуючи наведене колегія суддів касаційної інстанції вважає передчасним висновок апеляційного суду про відмову у задоволенні позову через обрання позивачем неефективного способу захисту свого права, зроблені із посиланням на правові позиції Верховного Суду у справах № 916/1914/20, № 904/9839/16, № 916/2084/17, № 905/2559/17, № 904/10956/16 та інші, адже висновки у цих справах стосуються передусім застосування приписів Закону України «Про господарські товариства» та не враховує специфіки провадження у справі про банкрутство...

144. Чинне законодавство прямо не визначає кола осіб, які можуть бути позивачами у справах, пов`язаних з визнанням правочинів недійсними, а тому, виходячи з вимог ст. 16 ЦК України, ст. 4 ГПК України, крім учасників правочину (сторін за договором), а в передбачених законом випадках - прокурора, державних та інших органів, позивачем у справі про визнання недійсним правочину може бути будь-яке підприємство, установа, організація, а також фізична особа, чиї права та охоронювані законом інтереси порушує цей правочин».

Таким чином, доводи представника AT «Банк Кредит Дніпро», зазначені в поясненнях, стосовно: неможливості ОСОБА_1 , як акціонером без представництва, оскаржувати спірні правочини, укладені ПАТ «Запорізький сталепрокатний завод»; неможливості до спірних правовідносин застосувати ст.ст.71,72 Закону України «Про акціонерні товариства», оскільки начебто ОСОБА_1 звернувся з позовом в той час, коли редакція ст.72 Закону України «Про акціонерні товариства» не дозволяла звернутися з позовом про визнання правочинів недійсними; неможливості задовольнити вимоги ОСОБА_1 у зв`язку з не підтвердженням порушених інтересів ОСОБА_1 оскаржуваними правочинами, спростовуються висновками Постанови Верховного Суду у цій справі.

Щодо порушення корпоративних прав ОСОБА_1 та вчинення оспорюваного правочину на шкоду кредиторам, то суд зазначає про наступне.

Згідно з планом санації, складеним арбітражним керуючим ПАТ «Запорізький сталепрокатний завод» Персюком С.В. (стор.16 плану, який знаходиться в матеріалах справи №908/3468/13), «в 2011 році...вартість оформлених в заставу основних засобів становить 61 761,0 тис.грн.». При цьому згідно з Балансом (форма №1) ПАТ «Запорізький сталепрокатний завод» (https://smida.gov.ua/db/emitent/year/xml/showfoiTn/8069/99/templ) на кінець 2012 року загальна вартість активів Боржника складала 85 333,0 тис.грн., в тому числі необоротні активи на початок 2012 року складали - 63 298,0 тис.грн., на кінець 2012 року - 59 037,0 тис.грн. Тобто в заставу були оформлені майже всі основні засоби ПАТ «Запорізький сталепрокатний завод».

В розділі «Опис бізнесу» за 2012 рік, розміщеного на офіційному сайті Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку - smida.gov.ua на сторінці ПАТ «Запорізький сталепрокатний завод», аудитором зазначено: «Станом на 31.12.2012 сума прострочених кредитів складає - 11 556,9 тис. грн., відсотків - 193,0 тис. грн., на дату аудиторського звіту сума прострочених кредитів залишилась незмінною, сума відсотків збільшилась до 720,8 тис.грн.». Вказана інформація свідчить, що ПАТ «Запорізький сталепрокатний завод» оформлював в заставу все своє обладнання, забезпечуючи свої кредити тільки на 11,557млн.грн., все інше обладнання (на суму 59 037,0 тис.грн.) оформлювалось в заставу для забезпечення кредитів третіх осіб.

Як свідчать фактичні обставини справи, підтверджені відомостями з Реєстру обтяжень рухомого та нерухомого майна, та матеріалами кримінального провадження №0002473, в заставу були оформлені основні засоби ПАТ «Запорізький сталепрокатний завод» за кредитними договорами, укладеними з третьою особою - ТОВ «ТД «Метизи», учасниками та посадовими особами якого були ті ж особи, що і члени Наглядової ради ПАТ «Запорізький сталепрокатний завод».

Так, в матеріалах кредитної справи за Кредитним договором від 28.12.2010 № 7/2010 були встановлені довідки, договори купівлі-продажу, які свідчать, що майже до травня 2013 року посадові особи ПАТ «Запорізький сталепрркатний завод» продавали по заниженим цінам майно боржника, яке знаходилось в заставі ПАТ «Креді Агріколь Банк», з метою погашення заборгованості ТОВ «ТД «Метизи» за Кредитним договором від 28.12.2010 № 7/2010 (вказані докази знаходяться в матеріалах справи №908/3468/13).

В довідках, наданих банку посадовими особами ПАТ «Запорізький сталепрокатний завод» та ТОВ «ТД «Метизи» від 02.12.2011 №16/142/2, від 14.02.2013 №16/39, 14.03.2013 №16/40, посадові особи заводу підтверджують, що майно заводу, передане в заставу не тільки за договором застави від 28.12.2010 №27-з, але й за договором застави від 28.12.2010 №28-з може бути відчужене з метою погашення заборгованості ТОВ «ТД «Метизи» за Кредитним договором від 28.12.2010 № 7/2010.

В довідках, наданих ПАТ «Банк Агріколь Банк» посадовими особами ПАТ «Запорізький сталепрокатний завод» та ТОВ «ТД «Метизи»: від 06.04.2012 №Д/050, від 16.05.2012 №Д/0634, від 03.06.2012 №№Д/0717, від 11.06.2012 №Д/0727, від 23.07.2012 №Д16/139, від 13.09.2012 №Д/0907, від 15.11.2012 №16/241, від 03.04.2013 №№16/64, та договорах купівлі-продажу від 12.02.2012 №144, від 21.03.2012 №152, від 21.05.2012 №141, від 30.05.2012 №251, від 12.06.2012 №370, від 17.07.2012 №426, від 25.09.2012 №591 містяться докази продажу рухомого майна, що належить ПАТ «Запорізький сталепрокатний завод», з метою погашення зобов`язань ТОВ «ТД «Метизи» та ціни, за якими це обладнання продавалось.

Також в матеріалах справи №908/3468/13 містяться договори, що укладені між арбітражним керуючим Персюком С.В. та ТОВ «Енергомаш-Інвест» про розірвання всіх забезпечувальних договорів, які викупив ТОВ «Енергомаш-Інвест» у банківських установ, а саме: про розірвання Договору застави товару (катанка) №231211-3, Договору застави рухомого майна (обладнання) №97/16.1-3/1, Договору застави рухомого майна (обладнання) №26-з, Договору застави рухомого майна (обладнання) №27-з, Договору застави рухомого майна (обладнання) №300410-3, Договору застави рухомого майна (обладнання) №050508-3.

Крім того, господарські справи №908/941/13, №908/943/13, №908/944/13, №908/1259/13, №908/2606/13, №908/2835/13 підтверджують те, що заборгованість за кредитними договорами, де отримувачем кредитних коштів було ТОВ «ТД «Метизи», була покладена на ПАТ «Запорізький сталепрокатний завод».

Як свідчить ухвала Господарського суду Запорізької області від 21.11.2013 у справі №908/3468/13, «так, відповідно до договору купівлі-продажу від 21.08.2013 року між ПАТ «Банк Кредит-Дніпро» та ТОВ «Компанія «Український бізнес», на підставі ст.30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та відповідного застереження про задоволення вимог Заставодержателя у позасудовому порядку шляхом продажу предмета застави від імені заставодавця, яке міститься у договорі застави № 050508-Z від 05.05.2008р. із змінами від 30.12.2010р., Банк передав у власність покупцю рухоме майно, а саме обладнання, яке вказано в Додатку №1 до договору. Ціна продажу майна склала 52 034,40грн. (хоча при оформленні Договору застави №050508 від 05.05.2008 заставне майно було оцінено на суму 11 527 845,0 грн. - примітка ОСОБА_1 ). Вказане обладнання входило до переліку обладнання, відображеного у договорі застави. За вказане обладнання покупець ТОВ «Компанія «Український бізнес» розрахувалась, що підтверджується кредитором. 01.10.2013 року ТОВ «Енергомаш-Інвест» продало залишок обладнання, яке входило до заставного майна згідно із договором застави № 050508-Z від 05.05.2008. Так, 01.10.2013 року ТОВ «Енергомаш-Інвест», яке діяло від імені ПАТ «Запорізький сталепрокатний завод» на підставі відступлення прав заставодержателя від 05.09.2013 року, за умовами якого Банк відступив права новому заставодержателю - ТОВ «Енергомаш-Інвест», продало рухоме майно (обладнання) за ціною 758 800,00 грн. ТОВ «Компанія «Український бізнес». Перелік проданого обладнання наведений у додатку №1 до договору купівлі-продажу. За вказане обладнання ТОВ «Компанія «Український бізнес» розрахувалась, що кредитором підтверджується».

Отже, ухвала Господарського суду Запорізької області від 21.11.2013 у справі №908/3468/13 підтверджує, що майно ПАТ «Запорізький сталепрокатний завод» вибувало з власності заводу за договорами застави з метою погашення заборгованості ТОВ «ТД «Метизи».

У зв`язку з укладанням Договору поруки від 28.05.2009 №280509-П, рішенням Господарського суду Запорізької області від 11.04.2013 по справі №908/941/13 було покладено обов`язки по сплаті заборгованості в сумі 2 172 436,5 грн. за Договором про надання кредитної лінії в режимі овердрафт від 03.06.2008р. №030608-0, де Позичальником виступав ТОВ «ТД «Метизи», в тому числі і на ПАТ «Запорізький сталепрокатний завод».

Позичальником за кредитним договором №050508-КЛВ від 05.05.2008 було ТОВ «ТД «Метизи», але ТОВ «Енергомаш-Інвест» не було стягнуто зазначену кредитну заборгованість, по всім забезпечувальним договорам стягнення проводилось лише з ПАТ «Запорізький сталепрокатний завод».

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (п. 6 ч. 1 ст. З ЦК України). Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними.

В постанові Верховного Суду від 08.05.2018 по справі №910/1873/17 принцип добросовісності визначено наступним чином:

«...принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. У суб`єктивному значенні добросовісність розглядається як усвідомлення суб`єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов`язків. Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб. Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право, що, на переконання судової колегії, і мало місце у даній справі ...».

Згідно зі ст.13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

Одним із видів «зловживання правом» є «зловживання корпоративним правом», що виражається у здійсненні особою своїх корпоративних прав (дії або бездіяльності), результатом якої є завдання істотної шкоди учаснику корпоративних відносин або ж цілому товариству.

У відповідності до ч.3 ст.16 ЦК України, суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень ч.ч.2-5 ст.13 цього Кодексу. Також, ч. 6 ст. 13 ЦК України передбачено, що у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені ч. 2 - 5 цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

У відповідності до правового висновку, зазначеного в постанові Касаційним господарським судом Верховного Суду від 11.11.2021 у справі №910/8482/18, за змістом ч. З ст. 16 ЦК України у разі встановлення зловживання правом суд може відмовити особі у захисті. Положення стосується не тільки позивача, який просить про застосування певних способів захисту, а й відповідача, який захищається від позову шляхом висування тих чи інших заперечень (п.94.6).

Згідно зі ст.167 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Верховний Суд України в своїй постанові від 04.02.2015 у справі №3-216гс14 визначився: «Права учасників господарського товариства є складними, до них належать як майнові (право на частку прибутку, право на оплату вартості майна при виході з товариства тощо), так і немайнові права (право брати участь в управлінні справами та розподілі прибутку, право виходу із товариства тощо), визначені законом та установчими документами...».

В матеріалах справи міститься відповідь ПАТ «Української товарної біржи» стосовно перебігу акцій ПАТ «Запорізький сталепрокатний завод».

Так, згідно з листом ПАТ «Української товарної біржи»: «останній біржовий контракт з простими іменними акціями ПАТ «Запорізький сталепрокатний завод» перед виключенням цінних паперів з біржового списку було укладено 30.12.2013». При цьому товарна біржа повідомила, що за 2013 рік було укладено 270 біржових контрактів, де середня ринкова ціна 1 акції складала 500,0 грн.

Таким чином, оскільки статутний капітал товариства був розподілений на 183 048 шт. акцій, ринкова вартість яких на початок банкрутства в середньому визначена в 500,0 грн., то всього ринкова вартість Товариства на той час складала: 183 048 шт. * 500,0 грн. = 91 524 000 грн.; безпосередньо ринкова вартість 40 036 шт. акцій ОСОБА_1 на початок банкрутства підприємства складала: 40 036 шт. * 500,0 грн. = 20 018 000 грн..

Однак, з 07.08.2015 Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку розпорядженням №65-КФ-3 від 07.08.2015р. зупинено обіг акцій ПАТ «Запорізький сталепрокатний завод».

Так, з 24.12.2013 по 21.02.2014 арбітражним керуючим Персюком С.В. була проведена інвентаризація майна ПАТ «Запорізький сталепрокатний завод» (в процедурі розпорядження майна).

Проінвентаризоване майно в подальшому було передане (в більшій своїй частині) до новоутворених підприємств: ТОВ «Метал Холдінг», ТОВ «Запорізький ємальпосуд», ТОВ «ВС «Дніпро», ТОВ «БВ «Азов», ТОВ «БВ «Славутич». Вартість майна, переданого до новоутворених підприємств, було оцінено всього 50 838 277,6 грн., в тому числі:

- ТОВ «Метал Холдінг» - 28 608 547,0 (без ПДВ);

- ТОВ «Запорізький Емальпосуд» - 19 197 003,0 грн. (без ПДВ);

- ТОВ «БВ «Славутич» - 813 455,00 грн. (без ПДВ);

- ТОВ «БВ «Азов» - 1 987 011,0 грн. (без ПДВ);

- ТОВ «Водна станція «Дніпро» - 232 261,6 грн. (без ПДВ).

З 12.12.2014 по 16.12.2014 арбітражним керуючим Нагіх Л.К. була проведена додаткова інвентаризація майна ПАТ «Запорізький сталепрокатний завод» (в процедурі санації майна), яке оцінено по даним бухгалтерського обліку в розмірі:

- загальна вартість 16 автомобілів - 396 979,97 грн.;

- вартість магазину, будівлі адмінгоспкорпусу, блоку обслуговування житлового будинку по вул.Історичній та інше - 2 612 286,00 грн.;

- вартість МБП - 38 510,00грн.

Тобто на початок розпродажу майна на аукціонах, у ПАТ «Запорізький сталепрокатний завод» було проінвентаризовано майна щонайменш загальною вартістю: 53 886 053,57 грн. = 50 838 277,6 грн.+ 396 979,97 грн.+ 2 612 286,0 грн.+ 38 510,0 грн.

Інша частина майна, як вже зазначалось вище вибула поза процедурою банкрутства боржника шляхом звернення стягнення на заставлене майно.

Судом також установлено, що позивачем були подані позовні заяви про визнання правочинів недійсними на підставі ст.ст.92,203,215 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), ст.ст.71,72 Закону України «Про акціонерні товариства» (перші 2 позовні заяви були подані ще в березні 2016 році).

Наразі вже розглянуті та набули чинності рішення судів відносно ПАТ «Запорізький сталепрокатний завод» у справах №908/602/16 (постанова Касаційного господарського суду Верховного Суду від 11.12.2018 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/78626275)) та №908/3468/13 (постанова Касаційного господарського суду Верховного Суду від 06.02.2019 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/79897289) щодо визнання 5 правочинів недійсними у зв`язку з порушенням Наглядовою радою заводу порядку укладання правочинів, щодо яких є зацікавленість, в яких були встановлені наступні факти, які мають преюдиційне значення і в цій справі та в силу вимог ч.4 ст.75 ГПК України не доказуються:

- що ОСОБА_1 не пропущений строк позовної давності із зверненням з позовними заявами про визнання правочинів недійсними;

- що на час укладання спірних правочинів ОСОБА_1 володів 40 036 шт. простих іменних акцій ПАТ «Запорізький сталепрокатний завод», що складало 21,8719% статутного капіталу Товариства;

- доведено вину членів Наглядової ради ПАТ «Запорізький сталепрокатний завод» в укладанні забезпечувальних правочинів не в інтересах ПАТ «Запорізький сталепрокатний завод» та в порушення ст.71 Закону України «Про акціонерні товариства» без погодження таких правочинів загальними зборами акціонерів, внаслідок чого майже все рухоме та нерухоме майно боржника було закладене з метою забезпечення кредитних зобов`язань ТОВ «ТД «Метизи», а в подальшому стало підставою для виведення майна з активів заводу.

Згідно цих судових рішень, судами визнано, що спірні правочини сприяли погіршенню фінансового стану ПАТ «Запорізький сталепрокатний завод» та доведенню його до банкрутства, та спір про визнання правочинів недійсними безпосередньо пов`язаний із захистом корпоративних прав та інтересів ОСОБА_1 .

Таким чином, судами у справах №908/602/16 та №908/3468/13 вже встановлені порушення корпоративних прав майнового характеру ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

У відповідності до ч.1 ст.71 Закону України Про акціонерні товариства, який набрав чинності 29.04.2009, особою, заінтересованою у вчиненні акціонерним товариством правочину, вважається посадова особа органів товариства та її афілійована особа (особи), акціонер, який одноосібно або разом з афілійованими особами володіє 25 і більше відсотками простих акцій товариства, якщо зазначена особа (особи - разом або окремо) відповідає принаймні одній із таких ознак: є стороною такого правочину, бере участь у правочині як представник або посередник (крім представництва товариства посадовими особами), отримує винагороду за вчинення такого правочину від товариства (посадових осіб товариства) або від особи, яка є стороною правочину; внаслідок такого правочину придбає майно чи заінтересована в інших результатах виконання правочину; є афілійованою особою юридичної особи, яка є стороною правочину або бере участь у правочині як представник чи посередник, або отримує винагороду від товариства чи від особи, що є стороною правочину, або внаслідок такого правочину придбає майно чи буде користуватися іншими результатами виконання правочину.

Згідно з ч.1 ст.2 Закону України Про акціонерні товариства афілійовані одна щодо іншої особи (далі - афілійовані особи): юридичні особи, за умови, що одна з них здійснює контроль над іншою чи обидві перебувають під контролем третьої особи; члени сім`ї фізичної особи - чоловік (дружина), а також батьки (усиновителі), опікуни (піклувальники), брати, сестри, діти та їхні чоловіки (дружини), які спільно провадять господарську діяльність; фізична особа та члени її сім`ї, які спільно провадять господарську діяльність, і юридична особа, якщо ця фізична особа та/або члени її сім`ї здійснюють контроль над юридичною особою.

Особа, заінтересована у вчиненні правочину, зобов`язана протягом трьох робочих днів з моменту виникнення в неї заінтересованості поінформувати той орган, членом якого вона є, виконавчий орган та наглядову раду про наявність у неї такої заінтересованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Закону України Про акціонерні товариства в редакції Закону від 3 лютого 2011 року N 2994-VI, яка діяла у період укладення відповідних додаткових угод до Договору застави, особою, заінтересованою у вчиненні акціонерним товариством правочину, вважається посадова особа органів товариства; член її сім`ї - чоловік (дружина), батьки (усиновителі), опікун (піклувальник), брат, сестра, діти та їхні чоловіки (дружини); юридична особа, в якій частка, що належить посадовій особі органів товариства, членам її сім`ї, становить 25 і більше відсотків; акціонер, який одноосібно або разом із членами сім`ї володіє 25 і більше відсотками простих акцій товариства, якщо зазначена особа (особи - разом або окремо) відповідає принаймні одній із нижченаведених ознак: є стороною такого правочину або є членом виконавчого органу юридичної особи, яка є стороною правочину; отримує винагороду за вчинення такого правочину від товариства (посадових осіб товариства) або від особи, яка є стороною правочину; внаслідок такого правочину придбаває майно; бере участь у правочині як представник або посередник (крім представництва товариства посадовими особами).

Особа, заінтересована у вчиненні правочину, зобов`язана протягом трьох робочих днів з моменту виникнення у неї заінтересованості поінформувати товариство про наявність у неї такої заінтересованості.

Ч.3 ст.92 Цивільного кодексу України встановлено, що орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Згідно з протоколом № 16 загальних зборів акціонерів ВАТ "Запорізький сталепрокатний завод" від 16.03.2010 р. членами наглядової ради обрано ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .

За змістом протоколу № 18 річних загальних зборів акціонерів ПАТ "Запорізький сталепрокатний завод" від 24.07.2012 р. Наглядова рада станом на той момент діяла у тому ж складі (обрана рішенням зборів від 16.03.2010 р.).

Позивач стверджує, що ОСОБА_7 увійшов до складу Наглядової ради (з виведенням ОСОБА_9 ) за рішенням загальних зборів від 18.03.2008 р., проте, відповідний протокол від 18.03.2008 р. в матеріалах справи відсутній.

З листа відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації ГТУЮ у Дніпропетровській області № 2246/03.1-38 від 17.05.2016 р. вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 (до реєстрації шлюбів ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зазначене підтверджено наданими відділом державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації ГТУЮ у Дніпропетровській області засвідченими копіями актів цивільного стану: про народження ОСОБА_5 № 2175 від 05.09.1974 та про народження ОСОБА_12 № 1775 від 01.10.1978, про шлюб № 455 від 26.10.1996 між ОСОБА_13 та ОСОБА_12 (після шлюбу прізвище ОСОБА_14 ) та розірвання шлюбу № 601 від 25.10.2001 між ОСОБА_15 (дівоче прізвище ОСОБА_11 ) та ОСОБА_13 , про шлюб № 572 від 27.11.2004 між ОСОБА_16 та ОСОБА_15 (дівоче прізвище ОСОБА_11 , а після шлюбу - ОСОБА_17 ), які долучено до матеріалів справи.

Крім того, згідно із даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців станом на 28.05.2009 (дату укладення спірного договору) ОСОБА_4 являвся засновником (50 %), а його син ОСОБА_5 керівником (генеральним директором) ТОВ "ТД "Метизи".

Отже, три члени Наглядової ради відповідача-1 (тобто більшість голосів), перебувають у родинних стосунках.

Докази повідомлення на виконання положень ч.1 ст.71 Закону України Про акціонерні товариства заінтересованими особами відповідних органів товариства, докази погодження угод відсутні.

Згідно з ч.1 ст.72 Закону України Про акціонерні товариства правочин, вчинений з порушенням вимог ст.71 цього Закону, може бути визнаний судом недійсним.

Позивач ОСОБА_1 на момент укладення спірного договору 05.05.2008 був акціонером ПАТ Запорізький сталепрокатний завод, про що свідчить виданий йому в липні 2002 року товариством та депозитарною установою - ТОВ Криворізька депозитарна компанія сертифікат акцій № 010104 на 16234 шт. простих іменних акцій.

Також це підтверджується довідкою ПАТ УкрСиббанк, яким пізніше здійснювалося ведення реєстру цінних паперів відповідача-1, згідно з якою станом на 16.03.2016 (дату подання позову до суду) позивач мав 40036 шт. простих іменних акцій (21,8719%).

Відповідно до частини 1 статті 51 Закону України "Про акціонерні товариства" наглядова рада акціонерного товариства є органом, що здійснює захист прав акціонерів товариства, і в межах компетенції, визначеної статутом та цим Законом, контролює та регулює діяльність виконавчого органу.

Учасники товариства (акціонери), а також інші особи, права та законні інтереси яких порушено рішенням наглядової ради чи виконавчого органу товариства, вправі оскаржити до суду відповідні рішення як акти, оскільки наглядова рада та виконавчий орган товариства є його органами управління, що приймають обов`язкові для виконання рішення. Це відповідає також нормі статті 55 Конституції України. Рішення наглядової ради товариства може бути оскаржено в судовому порядку акціонером (учасником) товариства шляхом пред`явлення позову про визнання його недійсним, якщо таке рішення не відповідає вимогам законодавства та порушує права чи законні інтереси учасника (акціонера) товариства. Відповідачем за таким позовом є товариство.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що, оскільки під час прийняття наглядовою радою ПАТ Запорізький сталепрокатний завод спірних рішень, відповідачем-1 не дотримано вимог статті 71 Закону України "Про акціонерні товариства", оскільки наглядова рада ПАТ Запорізький сталепрокатний завод не мала права приймати рішення з питань, щодо яких були прийняті спірні рішення, так як такі рішення мали бути прийняті загальними зборами акціонерного товариства. Таким чином, оскільки ОСОБА_1 був акціонером ПАТ Запорізький сталепрокатний завод, і рішення з питань, щодо яких були прийняті спірні рішення мали бути прийняті загальними зборами акціонерного товариства, спірні рішення безпосередньо порушують корпоративні права позивача, визначені частиною 1 статті 167 Господарського кодексу України.

Щодо права ОСОБА_1 щодо звернення до суду з даним позовом про визнання недійсним договору, укладеного між товариством та третіми особами, суд зазначає, що розмір частки учасника не впливає на факт порушення його корпоративних прав, а також можливості звернення до суду з позовом про визнання недійсним договору застави від 05.05.2008 № 050508-Z (із змінами та доповненнями), укладеного між ПАТ Запорізький сталепрокатний завод і ПАТ Банк Кредит Дніпро, права вимоги по якому передано ТОВ Енергомаш-Інвест відповідно до договору про відступлення прав вимоги від 25.07.2013 року № 250713/1.

Зазначена вище правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 25.02.2020 у справі № 904/1237/17.

Таким чином частка ОСОБА_1 дозволяє впливати на результати загальних зборів товариства, а отже позивач має право на звернення до господарського суду про визнання недійсними договорів, укладених між товариством та третіми особами.

Розглянувши клопотання АТ Банк Кредит Дніпро (вх. № 12595/08-08/20 від 03.07.2020) щодо застосування строку позовної давності, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 Цивільного кодексу України).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини 3, 4 статті 267 Цивільного кодексу України).

За загальним правилом частини 1 статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

В разі пред`явлення позову особою, право якої порушене, позовна давність починає обчислюватися з моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Це правило пов`язане не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про такі обставини.

Про наявність спірних рішень наглядової ради ПАТ Запорізький сталепрокатний завод позивач дізнався лише в травні 2015, ознайомившись з матеріалами справи №908/3468/13.

Доказів ознайомлення ОСОБА_1 із спірним рішенням наглядової ради ПАТ Запорізький сталепрокатний завод матеріали справи не містять.

Таким чином враховуючи те, що з позовом у даній справі ОСОБА_1 звернувся у передбачений законом строк, позивачем не пропущено строк для звернення з даним позовом до суду.

Враховуючи вищевикладене суд відмовляє в задоволенні клопотання АТ Банк Кредит Дніпро (вх. № 12595/08-08/20 від 03.07.2020) у застосуванні строку позовної давності у даній справі.

За змістом статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Крім того, статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

На думку суду, визнання спірного договору недійсним є належним та ефективним способом захисту прав позивача, порушених внаслідок укладення спірного правочину, що в свою чергу повністю відповідає завданням господарського судочинства та міжнародно-правовим зобов`язанням держави Україна щодо охорони права власності приватних суб`єктів, що перебувають під її юрисдикцією.

У відповідності до пункту 4 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Поняття і види доказів викладені у статті 73 ГПК України, згідно якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).

Згідно з ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Судові витрати згідно ст. 129 ГПК України солідарно відносяться на відповідачів 1,2,3,4,5.

Керуючись статтями 2, 20 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, статтями 46, 74, 80, 126, 129, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 (вх. № 777/09-05 від 16.03.2016) про визнання недійсним договору застави від 05.05.2008 № 050508-Z (із змінами та доповненнями), укладеного між ПАТ Запорізький сталепрокатний завод і ПАТ Банк Кредит Дніпро, права вимоги по якому передано ТОВ Енергомаш-Інвест відповідно до договору про відступлення прав вимоги від 25.07.2013 року № 250713/1 задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним Договір застави № 050508-Z (зі змінами та доповненнями), укладений між ПАТ Запорізький сталепрокатний завод та ПАТ Банк Кредит Дніпро, права вимоги по якому передано ТОВ Енергомаш-Інвест відповідно до договору про відступлення прав вимоги від 25.07.2013 року № 250713/1, в частині забезпечення вимог ПАТ Банк Кредит Дніпро за Кредитною угодою № 050508-КЛВ від 05.05.2008.

3. Стягнути солідарно з Публічного акціонерного товариства Запорізький сталепрокатний завод (69600, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 20г, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент. номер НОМЕР_1 ) 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

4. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю Енергомаш-Інвест (01004, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 9/2, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент. номер НОМЕР_1 ) 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

5. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Метизи (69600, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 20г, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент. номер НОМЕР_1 ) 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

6. Стягнути солідарно з Публічного акціонерного товариства ПАТ Банк Кредит Дніпро (01601, м. Київ, вул. Мечникова, 3, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент. номер НОМЕР_1 ) 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

7. Стягнути солідарно з Товариство з обмеженою відповідальністю Запорізький Емальпосуд (69600, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 20г, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент. номер НОМЕР_1 ) 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

8. Видати накази.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 ГПК України Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Кодексом України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У зв`язку із введенням із 05 год. 30 хв. 24.02.22 воєнного стану в Україні Указом Президента України від 24.02.22 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» через військову агресію Російської Федерації проти України … повний текст ухвали складено 06.03.2023.

Суддя О.О. Юлдашев