ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.03.2023м. ДніпроСправа № 904/117/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Державної служби України з безпеки на транспорті, м. Київ

до Приватного підприємства "Сагат-Авто", м. Дніпро

про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом у розмірі 23 061, 57 грн.

Без виклику (повідомлення) учасників справи

РУХ СПРАВИ В СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Державна служба України з безпеки на транспорті звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного підприємства "Сагат-Авто" про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом у розмірі 23 061, 57 грн.

Ухвалою від 09.01.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Учасників процесу повідомлено, що розгляд справи буде здійснюватися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

16.02.2023 від відповідача надійшов відзив на позов, в якому він проти позовних вимог заперечив.

28.02.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив.

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції.

Частиною 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться.

08.03.2023 здійснено розгляд справи по суті.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Враховуючи приписи частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.09.2020 посадовими особами Управляння Укртрансбезпеки у Харківській області виявлено факт перевезення відповідачем вантажу із перевищенням вагових обмежень, встановленими Правилами дорожнього руху України, про що складено довідку №0007333 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 29.09.2020 та акт №0023285 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 29.09.2020, на підставі якого проведено розрахунок від 29.09.2020 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нараховано плату за проїзд 698,04 євро.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, зазначив, що доданий до позову акт не підтверджує нанесення водієм шкоди автомобільним дорогам та не є належним доказом у справі.

Крім того, відповідач стверджує, що акт про проведення перевірки не є актом індивідуальної дії, є лише підставою для розгляду справи про притягнення відповідача до відповідальності. Результатом такого притягнення є постанова, яка є актом індивідуальної дії та яка може бути оскаржена у суді.

Відповідач вважає, що зі змісту акту № 0023285 акту № 246424 та розрахунку плати за проїзд неможливо встановити характеристик зважувального обладнання, яке було використане при проведенні габаритно-вагового контролю. Також у довідці відсутня інформація про час здійснення перевірки, відсутній підпис водія ОСОБА_1 , лише відмітка «відмова».

Відповідач зазначає, що зважуванню підлягає здвоєна вісь одночасно, а не кожна окремо, оскільки зважування у спосіб, здійснений посадовими особами позивача призводить до викривлення результату.

Також відповідач вважає, що діючим законодавством не передбачено можливості надання дозволу великоваговим транспортним засобам для перевезення подільних вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень.

ВІДПОВІДЬ ПОЗИВАЧА НА ВІДЗИВ.

Позивач наголосив, що дії працівників Управління Укртрансбезпеки у Харківській області щодо проведення габаритно-вагового контролю та складання розрахункової плати за проїзд відповідачем не оскаржувались.

Позивач також зазначив, що відповідно до п. 31-1 Порядку № 879 ( чинного на момент виникнення спірних правовідносин), перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Крім того, позивач зазначив що направляв повідомлення № 87743/37/24-20 від 10.11.2020 відповідачу про необхідність внесення плати за проїзд.

ОБСТАВИНИ, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом доказування, відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Предметом доказування у даній справі є встановлення обставин здійснення позивачем габаритно-вагового контролю, обставин порушення відповідачем встановлених вагових обмежень, правомірності нарахування плати за перевищення вагових або габаритних нормативів, визначення розміру такої плати.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Як убачається з матеріалів справи, 29.09.2020 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Харківській області виявлено факт перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень, встановлених Правилами дорожнього руху України, а саме старшим інспектором Гопцієм С.В. місце проведення перевірки: 471 км а/д М-03 "Київ-Харків-Довжанський" проведено точний габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля марки RENAULT PREMIUM 400 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

За результатами проведеної перевірки складено довідку №0007333 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 29.09.2020 та Акт № 0023285 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 29.09.2020, акт № 246242 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом від 29.09.2020.

На підставі акту № 0023285 проведено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нараховано плату за проїзд 698.04 євро за великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

У довідці зазначено, що за результатами вагового контролю навантаження на 1 вісь - 6,52 т., 2 вісь 11,39 т., 3 вісь 8,16 т. Повна маса транспортного засобу 26,07 тон. У акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 29.09.2020 зазначено, що ТОВ «Сагат-Авто» перевозило овочі за маршрутом Херсонська область, с. Великі Копані м. Харків - 554 км. Нормативно допустимі навантаження на 1 вісь - 11т., 2 вісь - 8т., 3 вісь - 8т. Фактично виявлено на 1 вісь - 6,52, 2 вісь 11,39, 3 вісь 8,16.

На підставі вказаних документів Управлінням Укртрансбезпеки у Харківській області здійснено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, відповідно до якого відстань за маршрутом руху становить 554 км, навантаження на здвоєну вісь 19,55 т, з яких понаднормативне 3,55т, з урахуванням чого плата за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативи, склала 698,04 євро, що за перерахунком згідно офіційного курсу валют євро до гривні Національного банку України станом на 29.09.2020 еквівалентно 23061,57 грн.

Розмір плати за проїзд великовагових транспортних засобів визначено як добуток ставки плати за кожен кілометр відстані при параметрах перевищення навантаження на одиничну вісь, що становить 22,8% - 0,42 євро/км та відстані перевезення 553 км, а також коефіцієнта збільшення плати за проїзд при перевищенні нормативу від 10 до 40 відсотків на рівні 3.

Позивач, посилаючись на несплату відповідачем даної плати, звернувся з позовом про стягнення до Державного бюджету України плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри, яких перевищують нормативні у сумі 23 061,57 грн.

Єдині вимоги до проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів з вантажем або без нього автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами встановлені Правилами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 (далі-Правила №30), якими визначено умови і режим проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів, порядок погодження маршрутів, вимоги до водіїв, обладнання, організації проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів і розміщення вантажів, а також порядок отримання дозволу.

Згідно з пунктом 4 названих Правил рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Спір у даній справі стосується правильності здійснення габаритно-вагового контролю транспортного засобу відповідача.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, яким визначається механізм здійснення габаритно-вагового контролю вищезгаданих транспортних засобів та самохідних машин і механізмів. Виходячи зі змісту п.п.3, 4 названого Положення габаритно-ваговий контроль включає перевірку Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції відповідності габаритно-вагових параметрів транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Відповідно до пункту 22.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Матеріалами справи підтверджується, що посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Харківській області зафіксовано перевезення вантажу автомобілем, який належить відповідачу, із перевищенням вагових обмежень, встановлених Правилами дорожнього руху, а саме: навантаження на здвоєну вісь 19,55 т. при нормативно допустимій - 16,0 т., що є перевищенням параметрів нормативу на 3,55 тонни.

Згідно з пунктом 30 Порядку № 879 плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою: П = (Рзм + Рнв + Рг)хВхК, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів, К - коефіцієнт збільшення плати за проїзд. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

Пунктом 31 Порядку № 879 передбачено, що при визначенні розміру плати за проїзд транспортних засобів з осьовим сполученням більше трьох береться до рахунку схема, що спричиняє більші руйнування доріг з комбінацій одно-, двох- та трьохосьових сполучень, а найбільша сума навантаження на суміжні осі припадає на максимальну колісну формулу. Для строєних осей з одиночними шинами плата за перевищення допустимих навантажень на вісь (осі) збільшується у два рази.

Згідно з пунктом 31-1 Порядку № 879 (у редакції яка діяла на момент перевищення) якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру:

до 10 відсотків - у подвійному розмірі;

на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі;

більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

За результатами зважування автомобіля та габаритно-вагового контролю, посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Харківській області складено розрахунок плати за проїзд з урахуванням пройденої відстані - 554 км, навантаження на здвоєну вісь 19,55 т, з яких понаднормативне 3,55т, у результаті чого плата за проїзд механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативи, склала 698,04 євро.

Пунктом 27 Порядку № 879 передбачено, що плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку. Станом на 29.09.2020 відповідно до офіційного курсу гривні до євро, встановленого Національним банком України, плата становила 23061,57 грн.

За приписами пункту 26 Порядку № 879 кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету.

Враховуючи, що при проведенні габаритно-вагового контролю, складання відповідної довідки, акта про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, здійсненні розрахунку плати за проїзд, посадові особи Управління Укртрансбезпеки у Харківській області діяли на підставі та у спосіб, встановлений чинним законодавством, а також з дотриманням вимог чинного законодавства, заявлені позовні вимоги про стягнення 23 061,57 грн., обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Суд не приймає заперечення відповідача, оскільки останній не скористався правом на оскарження акту проведення перевірки та акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів.

Відповідно до п. 25 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою КМУ від 08.11.2006 №567, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5 (п.п.26,27 Порядку).

Копія постанови видається не пізніше ніж протягом трьох днів після її винесення уповноваженій особі суб`єкта господарювання під розписку чи надсилається рекомендованим листом із повідомленням.

У разі оскарження постанови про застосування адміністративно-господарських штрафів стягнення сплачується не пізніше ніж протягом п`ятнадцяти днів після отримання повідомлення про залишення скарги без задоволення (п.29 Порядку).

Отже, відповідач, у разі незгоди із складеним управлінням Укртрансбезпеки актом також міг оскаржити його до органу контролю, а в подальшому - оскаржити постанову органу контролю до суду. Доказів оскарження акту проведення перевірки, на підставі якого нараховану плату, матеріали справи не місять.

З урахуванням викладеного, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Щодо обґрунтування кожного доказу суд зазначає наступне.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" наголосив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не слід розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.

З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Державної служби України з безпеки на транспорті до Приватного підприємства "Сагат-Авто" про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом у розмірі 23 061, 57 грн. - задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства "Сагат-Авто" (49000, м. Дніпро, вул. Паторжинського, буд.3, кв. 66, ідентифікаційний код 38978043) в дохід Державного бюджету України плату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні у сумі 23 061,57 грн.

Стягнути з Приватного підприємства "Сагат-Авто" (49000, м. Дніпро, вул. Паторжинського, буд.3, кв. 66, ідентифікаційний код 38978043) на користь Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) (01135, м. Київ, проспект Перемоги, 14, ідентифікаційний код 39816845) витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 481,00 грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено - 08.03.2022.

Суддя Н.Г. Назаренко