ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2023 року м.Дніпро Справа № 904/1289/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузнецова В.О.,

суддів Коваль Л.А., Чередка А.Є.,

секретар судового засідання Крицька Я.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2022 (повне рішення складено 27.12.2022, суддя Панна С.П.) у справі

за позовом приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Дніпро

про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст і підстави позовних вимог

Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу в розмірі 240 294,40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в грудні 2021 відповідачем здійснювалось перевезення вантажів, одержувачем яких був позивач за залізничними накладними №№41705674, 41705708,41705716, 45753845, 45753944, 47135017, 51918720, 51918738, 51930683, 41210014, 41317058, 41463365, 41502576, 41756701, 45641107, 45760709, 45803202, 45835139, 45836715, 45842929, 45842952, 45850963, 45859295, 45862687, 45894482, 45926086, 45931623, 45931631, 44407435, 44409035, 44409050, 44409092, 44409118, 41756982, 41782681, 41782723, 41812025, 45902970, 45903010, 45926185, 45926326, 41947342, 45961133, 41960725, 41960907, 41985490, 41985540, 41985565, 41985581, 42077503, 42077511, 42077529, 42077537, 42097949, 42098061, 42111419, 42111997, 45978368, 46026621, 46026654, 46077947, 52098902, 52101243, 46165619, 46165643, 46165650, 46165668, 46176012, 51965663, 42311555, 42320754, 42320762, 42320770, 42320796, 42320846, 42273862, 42273870, 42273896, 42273904, 42273938, 42273946, 42273953, 42302208, 42302224, 42302232, 42302240, 42302257, 42302265, 42302273, 42302281, 42302307, 42302786, 42311969, 42311977, 42311985, 42311993, 42312009, 42312017, 42312033, 42312496, 42312504, 42312520, 42312579, 42320788, 42322073, 42322081, 42322099, 42322107, 42322115, 42322131, 42322149, 42322156, 42331777, 42331785, 42331801, 42331819, 42331827, 42331835, 42331843, 42331991, 42332064, 42342790, 42342808, 42342824, 42342832, 42342840, 42343095, 42343103, 42343111, 42343129, 42343137, 46106308, 46140497, 46205928, 46207734, 46212353, 46228540, 46235966, 41784901, 41786468, 41786476, 41786484, 42238501, 42238519, 42238998, 42267195, 42294009, 42294025, 42318832, 42318980, 42318998, 42319004, 42408641, 42443598, 46230553, 46266946, 45843430, 45977550, 46219648, 52163870, 46181848, 46224440, 46224499, 46230793, 46230801, 46230835, 46246542, 46246559, 46246575, 46246583, 46246591, 46246609, 46246617, 46246625, 46266797, 46266805, 46266813, 46266953, 46280541, 52188893, 52207446, 52207461, 52207479, 52207487, 52207503, 52220803, 46266789, 42443549, 46359386, 52213857, 42386367, 42499723, 42499731, 42571893, 42571901, 42571927, 46423422, 42493031, 42493049, 42493056, 42493072, 42538116, 42538181, 42538280, 42561720, 46507612, 42453035, 42453043, 42453050, 42453068, 42453076, 42453084, 42459933, 42459958, 42459974, 42462804, 42462812, 42462820, 42462838, 42462846, 42462853, 42462861, 42462879, 42462887, 42462895, 42462903, 42462911, 42473900, 42473918, 42473926, 42473934, 42473942, 42473959, 42473975, 42473983, 42473991, 42474007, 42474015, 42474023, 42474031, 42480921, 42480939, 42480947, 42480988, 42483404, 42483412, 42483420, 42483438, 42483446, 42483453, 42483461, 42483479, 42483487, 42483495, 42483503, 42484469, 42484477, 42484485, 42484493, 42484501, 42484519, 42484527, 42484543, 42688465, 42688614, 42714642, 42714659, 42714675, 46253191, 42397760, 42516401, 42516443, 42561589, 42561613, 42581330, 52318292, 52324647, 42613406, 42615195, 42618678, 42621151, 42635706, 42785949, 42791590, 42791624, 42791632, 42793893, 42793901, 42794065, 42794073, 42794099, 42794107, 42794115, 42605386, 42644179, 46462164, 46462578, 46613436, 46613444, 46613501, 46613519, 46613527, 46613535, 46613550, 46613568, 46613576, 42813949, 42813972, 42814004, 42814012, 42814020, 42814038, 42814442. У зв`язку з порушенням залізницею встановленого терміну доставки вагонів, позивач нарахував штраф за несвоєчасну доставку вантажу в розмірі 240 294,40 грн, стягнення якого вимагає в судовому порядку.

ІІ. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2022 у даній справі позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" штраф за несвоєчасну доставку вантажів в грудні 2021 року в розмірі 240 290,89 грн, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн. та судовий збір у розмірі 3 604,36 грн. В іншій частині заявлених позовних вимог - відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що вантаж доставлено відповідачем із порушенням встановленого терміну доставки, визначеного ст.41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу. Судом здійснено нарахування позивачем штрафу за несвоєчасну доставку вантажу за вказаними накладними та встановлено, що при здійсненні розрахунку штрафу позивачем надлишково нараховано суму 3,51 грн.

ІІІ. Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи учасників справи

3.1 Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду скасувати в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Аргументуючи апеляційну скаргу заявник вказує, що позовну заяву підписано неуповноваженою особою.

Скаржник вважає, що судом першої інстанції не надано правової оцінки щодо наявності підстав для зменшення штрафу.

В даному випадку, позивач взагалі не вказав на те, що йому спричинені збитки, а відтак, на думку відповідача, розмір штрафу значно перевищує збитки.

Як на істотні обставини щодо наявності підстав для зменшення збитків відповідач посилається на введення в України воєнного стану. Починаючи з 24.02.2022 внаслідок ракетних обстрілів було пошкоджені та зруйновано майно АТ "Укразалізниця" у кількості 1883 одиниці. Відповідач власними силами, засобами та коштами здійснює відновлення інфраструктури з метою підтримки обороноздатності держави. З перших днів повномасштабного вторгнення АТ "Укрзалізниця" здійснює перевезення гуманітарних вантажів, військової техніки та озброєння, забезпечуючи вагомий внесок у спільну перемогу над ворогом. АТ "Українська залізниця" внесено до переліку підприємство, які мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави.

Скаржник звертає увагу суду, що зобов`язання відповідача за перевезеннями, зазначеними в наданих накладних, виконані в повному обсязі, ватаж доставлено, що підтверджується залізничними накладними.

3.2 Доводи інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення господарського суду залишити без змін.

В обґрунтування своєї правової позиції позивач посилається на те, що позовна заява підписана уповноваженою особою приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" адвокатом Фурманюк І.В., яка є учасником адвокатського об`єднання "Всеукраїнська адвокатська допомога".

Щодо зменшення штрафних санкцій позивач зазначає, що АТ "Укрзалізниця" було порушено свої зобов`язання в грудні 2021 року, ще до військової агресії Російської Федерації проти України.

АТ "Укрзалізниця" є професійним перевізником, у зв`язку з чим, має можливість здійснювати загальне планування руху по залізничним шляхам за напрямком до конкретної станції призначення, на предмет технічної і технологічної можливості здійснення перевезення. Крім того, відповідач, як перевізник у разі затримки вантажу в процесі перевезення має право зробити відмітку у перевізних документах про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки. Своїм право АТ "Укрзалізниця" не скористалась.

Спори між АТ "Укрзалізниця" та ПрАТ "ПІВНГЗК" виникають постійно через систематичне порушення перевізником терміну доставки вантажів, які прямують на адресу позивача за повними перевізними документами.

Відповідачем не зазначено жодних обставин, які мають істотне значення та які суд повинен врахувати при зменшенні розміру штрафу.

Посилання відповідача на те, що АТ "Укрзалізниця" постраждало від військової агресії Російської Федерації проти України не є підставою для розміру штрафу, оскільки від даної агресії постраждав не тільки відповідач, а й позивач, економіка України в цілому та світова економіка.

ІV. Апеляційне провадження

4.1 Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2023 для розгляду апеляційної скарги визначена колегія у складі: головуючий суддя Кузнецов В.О., судді Коваль Л.А., Чередко А.Є.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.01.2023 відкладено вирішення питання щодо прийняття апеляційним господарським судом певного процесуального рішення з розгляду даної апеляційної скарги до надходження матеріалів справи з суду першої інстанції.

01.02.2023 до суду апеляційної інстанції надійшли матеріали справи.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.02.2023 зазначену апеляційну скаргу залишено без руху, повідомлено скаржника про можливість усунення недоліків апеляційної скарги, шляхом надання доказів надіслання позивачу копії апеляційної скарги позивачу листом з описом вкладення, тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали.

На виконання вимог ухвали суду від 06.02.2023, скаржником надано докази усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою апеляційного господарського суду від 13.02.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою; призначено справу до розгляду на 07.03.2023 на 14 годин 00 хвилин.

07.03.2023 у судове засідання з`явилися представники сторін, які надали відповідні пояснення.

07.03.2023 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

4.2 Стислий виклад обставин справи, встановлених судами

25.02.2020 приватне акціонерне товариство "Північний ГЗК" приєдналось до публічного договору про надання послуг з організації перевезень вантажів залізничним транспортом (редакції, що оприлюднено 31.05.2020, та яка вводиться в дію 01.07.2020), предметом якого є надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом.

Сторони домовились про використання електронного документообігу (п.8.1 договору).

Пунктом 8.2 договору, визначено, що електронний документообіг між перевізником та замовником передбачає оформлення документів з накладанням КЕП (із застосуванням спеціалізованого інтерфейсу користувача), якщо їх оформлення в електронній формі реалізовано в інформаційних системах перевізника та нормативно-правовими актами не встановленого обов`язковістю паперового оформлення.

На виконання умов договору, у грудні 2022 року акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії " Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - залізниця, відповідач) здійснило перевезення вантажів одержувачем яких є ариватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - одержувач, позивач).

Під час здійснення вказаних перевезень вантажів відповідачем допущено прострочення термінів доставки, що підтверджується календарними штемпелями на залізничних накладних №№41705674, 41705708,41705716, 45753845, 45753944, 47135017, 51918720, 51918738, 51930683, 41210014, 41317058, 41463365, 41502576, 41756701, 45641107, 45760709, 45803202, 45835139, 45836715, 45842929, 45842952, 45850963, 45859295, 45862687, 45894482, 45926086, 45931623, 45931631, 44407435, 44409035, 44409050, 44409092, 44409118, 41756982, 41782681, 41782723, 41812025, 45902970, 45903010, 45926185, 45926326, 41947342, 45961133, 41960725, 41960907, 41985490, 41985540, 41985565, 41985581, 42077503, 42077511, 42077529, 42077537, 42097949, 42098061, 42111419, 42111997, 45978368, 46026621, 46026654, 46077947, 52098902, 52101243, 46165619, 46165643, 46165650, 46165668, 46176012, 51965663, 42311555, 42320754, 42320762, 42320770, 42320796, 42320846, 42273862, 42273870, 42273896, 42273904, 42273938, 42273946, 42273953, 42302208, 42302224, 42302232, 42302240, 42302257, 42302265, 42302273, 42302281, 42302307, 42302786, 42311969, 42311977, 42311985, 42311993, 42312009, 42312017, 42312033, 42312496, 42312504, 42312520, 42312579, 42320788, 42322073, 42322081, 42322099, 42322107, 42322115, 42322131, 42322149, 42322156, 42331777, 42331785, 42331801, 42331819, 42331827, 42331835, 42331843, 42331991, 42332064, 42342790, 42342808, 42342824, 42342832, 42342840, 42343095, 42343103, 42343111, 42343129, 42343137, 46106308, 46140497, 46205928, 46207734, 46212353, 46228540, 46235966, 41784901, 41786468, 41786476, 41786484, 42238501, 42238519, 42238998, 42267195, 42294009, 42294025, 42318832, 42318980, 42318998, 42319004, 42408641, 42443598, 46230553, 46266946, 45843430, 45977550, 46219648, 52163870, 46181848, 46224440, 46224499, 46230793, 46230801, 46230835, 46246542, 46246559, 46246575, 46246583, 46246591, 46246609, 46246617, 46246625, 46266797, 46266805, 46266813, 46266953, 46280541, 52188893, 52207446, 52207461, 52207479, 52207487, 52207503, 52220803, 46266789, 42443549, 46359386, 52213857, 42386367, 42499723, 42499731, 42571893, 42571901, 42571927, 46423422, 42493031, 42493049, 42493056, 42493072, 42538116, 42538181, 42538280, 42561720, 46507612, 42453035, 42453043, 42453050, 42453068, 42453076, 42453084, 42459933, 42459958, 42459974, 42462804, 42462812, 42462820, 42462838, 42462846, 42462853, 42462861, 42462879, 42462887, 42462895, 42462903, 42462911, 42473900, 42473918, 42473926, 42473934, 42473942, 42473959, 42473975, 42473983, 42473991, 42474007, 42474015, 42474023, 42474031, 42480921, 42480939, 42480947, 42480988, 42483404, 42483412, 42483420, 42483438, 42483446, 42483453, 42483461, 42483479, 42483487, 42483495, 42483503, 42484469, 42484477, 42484485, 42484493, 42484501, 42484519, 42484527, 42484543, 42688465, 42688614, 42714642, 42714659, 42714675, 46253191, 42397760, 42516401, 42516443, 42561589, 42561613, 42581330, 52318292, 52324647, 42613406, 42615195, 42618678, 42621151, 42635706, 42785949, 42791590, 42791624, 42791632, 42793893, 42793901, 42794065, 42794073, 42794099, 42794107, 42794115, 42605386, 42644179, 46462164, 46462578, 46613436, 46613444, 46613501, 46613519, 46613527, 46613535, 46613550, 46613568, 46613576, 42813949, 42813972, 42814004, 42814012, 42814020, 42814038, 42814442, а саме: вантаж доставлено одержувачу з порушенням терміну доставки, визначеного статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 (далі - Правила обчислення термінів доставки вантажу).

Позивач, посилаючись на допущене відповідачем прострочення термінів доставки вантажу, що передбачені статтею 41 Статуту залізниць України та Правил обчислення термінів доставки вантажу, на підставі статті 116 Статуту залізниць України нарахував та просить суд стягнути з відповідача штраф у загальному розмірі 240 294,40 грн, що і є причиною спору.

4.3 Позиція апеляційного господарського суду у справі

Імперативними приписами статті 269 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення присутніх учасників справи, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи та надані заперечення, перевіривши встановлені на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частинами 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до приписів статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із нормами частини 1 статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до ст.3 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування.

Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом (ст.2 Статуту).

Частиною першою 1 статті 919 Цивільного кодексу України передбачено, що перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк. Аналогічна норма міститься в частині 1 статті 313 Господарського кодексу України.

За приписами ч.2 ст.908 Цивільного кодексу України, ч.5 ст.307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються транспортними кодексами, транспортними уставами та іншими нормативно-правовими актами і правилами, що видаються відповідно до них.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (частина 3 статті 909 Цивільного кодексу України).

Згідно з п.6 розділу 1 Статуту залізниць, накладна є основним перевізним документом встановленої форми, оформленим відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Статтями 22, 23 Статуту залізниць України передбачено, що за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату. Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем.

На підставі п.5 Статуту залізниць наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 затверджені Правила перевезення вантажів, якими, зокрема п.1.1 "Правил оформлення перевізних документів", передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Накладна згідно з вказаними Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Статтею 22 Статуту залізниць України визначено, що за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Відповідно до ст.41 Статуту залізниць України, залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами обчислення термінів доставки вантажів, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Пунктом 1.2 Правил обчислення термінів доставки вантажів визначено, що термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Відповідно пп.1.1.1 п.1.1; абз.1 п.2.1; п.2.4 Правил обчислення термінів доставки вантажів, у разі перевезення вантажною швидкістю вагонними відправками та відправками у великотоннажних контейнерах термін доставки вантажу обчислюється, виходячи з однієї доби на кожні повні та неповні 200 км. У разі перевезення вантажною швидкістю маршрутними відправками термін доставки на кожні повні та неповні 320 км складає 1 добу. Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної у перевізних документах. Терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Згідно з пунктом 2.9. Правил обчислення термінів доставки вантажів, залізниця має право на збільшення терміну доставки вантажу з підстав, зазначених у цих Правилах. Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки, повинна бути зроблена відмітка у перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції.

Пунктом 2.10 Правил обчислення термінів доставки вантажів встановлено, що вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно зі ст.130 Статуту залізниць України належним доказом прострочення доставки вантажу залізницею є накладна.

У пункті 8 Правил обчислення термінів доставки вантажів вказано, що оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної і дорожньої відомості. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разу вивантаження засобами залізниці, або дата подачі вагона під вивантаження, якщо вона здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

Претензії вантажоодержувачів щодо сплати штрафів заявляються залізниці призначення (ст.131 Статуту залізниць України).

Згідно з ч.1 ст. 23 Закону України "Про залізничний транспорт", у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України. Перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України.

Відповідно до ст.116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі: 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби; 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби; 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб. Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документ на вантаж, що прибув. Залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.

Згідно із статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України).

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини першої статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України).

Факт поставки вантажу із порушенням встановленого терміну доставки за спірними залізничними накладними відповідачем не заперечується, наявність підстав для нарахування та стягнення штрафу у розмірі 240 290,89 грн відповідачем не оспорюється, а тому відповідно до приписів ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів не переглядає рішення суду першої інстанції у наведеній частині.

Щодо клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій до однієї грн, колегія суддів враховує таке.

За приписами ч.1 ст.233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, які заслуговують на увагу.

Відповідно до ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Правовий аналіз наведених норм свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду, і відповідно питання про зменшення розміру неустойки вирішується судом на підставі аналізу конкретної ситуації, тобто, сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність підстав для вчинення зазначеної дії.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), що підлягає стягненню зі сторони, яка порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Інститут зменшення неустойки судом є ефективним механізмом забезпечення балансу інтересів сторін порушеного зобов`язання.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності в законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Зважаючи на обставини справи, апеляційний господарський суд вважає, що ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні клопотання про зменшення розміру штрафу місцевим господарським судом враховано, що відповідачем не надано належних доказів в підтвердження існування поважних причин неналежного виконання зобов`язань саме на час допущення прострочки вантажу, дотримано баланс інтересів сторін та правомірно відмовлено у зменшенні розміру штрафу.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що порушення строків доставки вантажу мало місце у грудні 2021 року, тобто до початку військової агресії Російської Федерації. Доказів відсутності вини в порушенні терміну доставки вантажів та заперечень по суті позовних вимог, в частині стягнення штрафу, відповідач не надав.

Апеляційний господарський суд вважає безпідставними доводи скаржника про відсутність доказів понесення реальних збитків позивачем внаслідок порушення відповідачем вимог Статуту залізниць України, оскільки наведене не може бути підставою для зменшення штрафу. У даному випадку штраф стягується за сам факт допущення порушення, незалежно від того, чи завдано у зв`язку з цим збитки, чи ні.

Колегія суддів відхиляє посилання скаржника щодо підписання позовної заяви неуповноваженою особою.

Так, реалізація особою права на подання позову до суду здійснюється шляхом дотримання визначеної процесуальним законом процедури (порядку) захисту порушених прав, яка передбачає виконання чітких та передбачуваних вимог Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту позовної заяви, документів, які додаються до неї, недотримання яких має негативні наслідки для позивача, зокрема, передбачені частиною п`ятою статті 174 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом частини другої статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Отже, реалізація права на звернення до суду із позовом є процесуальною дією в суді, яка має здійснюватися або самою особою у порядку самопредставництва, або її процесуальним представником. При цьому підписання та/або подання позовної заяви є процесуальними формами реалізації повноважень з представництва.

Відповідно до частин першої, третьої та четвертої статті 56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника.

Частиною п`ятою статті 164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (ч.4 ст.60 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", документом, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги, може бути, зокрема, довіреність.

За приписами частини першої статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", документом, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги, може бути, зокрема, довіреність.

Позовна заява підписана представником позивача адвокатом Фурманюк І.В. на підставі договору №434 про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 16.03.2018, укладеному між адвокатським об`єднанням "Всеукраїнська адвокатська допомога" та приватним акціонерним товариством "Північний гірничо-збагачувальний комібнат" та довіреності від 30.12.2021 №138/12, виданої генеральним директором приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат". Відповідно до інформації, розміщеної в Єдиному реєстрі адвокатів України Фурманюк І.В. є членом адвокатського об`єднання "Всеукраїнська адвокатська допомога".

З урахуванням наведеного, позовна заява у даній справі підписана уповноваженою особою позивача адвокатом Фурманюк І.В.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновку Європейського Суду з прав людини у справі Проніна проти України (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції.

4.4 Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права під час ухвалення рішення в оскаржуваній частині судом апеляційної інстанції не встановлено. В зв`язку з цим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції має бути залишене без змін.

4.5 Розподіл судових витрат

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст.269,275,276,281-283 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні апеляційної скарги акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" відмовити.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2022 у справі №904/1289/22 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку

Постанова складена у повному обсязі 09.03.2023.

Головуючий суддя В.О.Кузнецов

Судді А.Є.Чередко

Л.А.Коваль