АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 року м. ОдесаСправа № 916/1915/22
Південно-західного апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Таран С.В., Філінюка І.Г.

секретар судового засідання: Герасименко Ю.С.

За участю представників учасників справи:

від ГУ ДПС в Одеській області - Бутрик А.О. в порядку самопредставництва

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 27.12.2022

по справі №916/1915/22

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю „Ларс Компані

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Прайм Транс Компані

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.09.2022 відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ „Прайм Транс Компані, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Коваленко І. А.

Ухвалою попереднього засідання Господарського суду Одеської області від 06.10.2022 визнано вимоги кредиторів до боржника.

Постановою Господарського суду Одеської області від 17.11.2022 визнано банкрутом ТОВ „Прайм Транс Компані, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором ТОВ „Прайм Транс Компані арбітражного керуючого Коваленко І. А.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.12.2022 затверджено звіт ліквідатора, затверджено ліквідаційний баланс товариства з обмеженою відповідальністю „Прайм Транс Компані, припинено юридичну особу товариство з обмеженою відповідальністю „Прайм Транс Компані та повноваження ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Коваленко Ірини Анатоліївни, провадження у справі закрито.

В мотивах оскаржуваного рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що товариство підлягає ліквідації, а кредиторські вимоги слід вважати погашеними, оскільки майна банкрута не виявлено.

Не погодившись із даним рішенням Головне управління ДПС в Одеській області звернулось з апеляційною скаргою до Південно-західного апеляційного господарського суду в якій просять скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 27.12.2022 року та ухвалити рішення, яким повернути справу №916/1915/22 до Господарського суду Одеської області для продовження розгляду.

Так, апелянт зазначає, що не погоджується з оскаржуваною ухвалою в частинні затвердження звіту ліквідатора та закриття провадження по справі, оскільки 1) суд невірно застосував діюче законодавство, 2) ліквідатор не провів всіх належних дій на предмет виявлення ознак неплатоспроможності підприємства, приховування фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства для подальшого притягнення до субсидіарної відповідальності посадових осіб боржника, що також є частиною заходів, спрямованих на виявлення активів банкрута, 3) ліквідатор не виявив суб`єктів субсидіарної відповідальності, 4) ліквідатор не провів дії на предмет виявлення дебіторської заборгованості, 5) матеріали справи не містять результатів дій, які повинен був вчинити ліквідатор.

За твердженням апелянта, Головне управління ДПС в Одеській області не виступає кредитором у справі у зв`язку з наявністю оскарження ТОВ «Прайм Транс Компані» податкових повідомлень-рішень, зокрема в рамках порушених Одеським окружним адміністративним судом справ, за результатами розгляду яких контролюючий орган може бути здатний для подання заяви про визнання кредиторських вимог у справі про банкрутство, що на даний час не виявлялось можливим.

Головне управління ДПС в Одеській області наголошує, що ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28.11.2022 року матеріали судової справи № 420/13503/20 передано до Господарського суду Одеської області, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство ТОВ «Прайм Транс Компані».

Однак, як стверджує апелянт, на вказані обставини, які були викладені зокрема у заяві поданій до суду першої інстанції, Господарський суду Одеської області не відреагував, судовий розгляд не відклав, та взагалі закрив провадження по справі, чим порушив права та інтереси контролюючого органу.

Скаржник також вважає, що Господарським судом Одеської області в ході розгляду даної судової справи не встановлені належним чином ознаки неплатоспроможності боржника. Так, у Головного управління ДПС в Одеській області наявна податкова інформація, в рамках якої боржником обліковуються залишки нереалізованих товарно-матеріальних цінностей - лікеро-горілчаних виробів.

Також, апелянт зазначає, що згідно з інформацією щодо руху коштів на рахунках боржника, підприємство здійснювало реалізацію алкогольних напоїв та отримувало кошти від певних суб`єктів господарської діяльності за період діяльності 2018 - квітень 2019 року, загальна сума яких складає 195 959 011 грн.

До того ж, за твердженням апелянта, у Головного управління ДПС в Одеській області також наявна інформація щодо руху коштів на рахунках ТОВ «Прайм Транс Компані» по грудень 2020 року із значним обігом сум.

Щодо не здійснення ліквідатором аналізу первинної бухгалтерської документації Банкрута скаржник зазначає, що відповідно до звіту ліквідатора, директором (засновником) Банкрута не було передано ліквідатору будь-яку наявну документацію Банкрута, печатки і штампи, в тому числі і документи котрі підлягають обов`язковому архівному зберіганню, я зв`язку з чим такі документи до архівної установи не передавалися, але доказів вчинення ліквідатором заходів щодо відновлення документів не надано.

За твердженням апелянта, у звіті ліквідатора відсутні докази проведення ліквідатором аналізу господарських договорів у підозрілому періоді на предмет їх фраудаторності, не проаналізовано і не вказано про наявність/відсутність підстав для субсидіарної відповідальності посадових осіб боржника, засновників.

Фактично, як вважає скаржник, ліквідатор обмежився лише запитами та отриманням відповіді на них, що є суттєвим, але не єдиним способом з`ясування ознак неоплатності боржника.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 31.01.2023 відкрито апеляційне провадження у справі №916/1915/22 за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на ухвалу Господарського суду Одеської області від 27.12.2022 та призначено справу до розгляду на 06.03.2023.

Також, даною ухвалою запропоновано Головному управлінню ДПС в Одеській області надати обґрунтування щодо вирішення питань про права, інтереси та (або) обов`язки Головного управління ДПС в Одеській області в оскаржуваній ухвалі, а також яким чином саме оскаржувана ухвала порушує права та інтереси скаржника.

До суду апеляційної інстанції надійшли пояснення від скаржника в яких останній зазначає, що ухвалою Одеського окружного адміністративного суду, серед іншого, зобов`язано ТОВ «Прайм Транс Компані» повернути кошти у розмірі 49 632 778 грн. до Державного бюджету на розрахунковий рахунок Головного управління ДПС в Одеській області.

Однак, як стверджує апелянт, з метою несплати відповідних коштів до бюджету ТОВ «Прайм Транс Компані» ініціювало звернення до Одеського окружного адміністративного суду із порушенням проваджень, предметом розгляду яких виступають відповідні майнові права підприємства.

На переконання скаржника, саме за результатами розгляду даних позовних вимог ТОВ «Прайм Транс Компані», заявлених до Головного управління ДПС в Одеській області, контролюючий орган може бути здатний для подання заяви про визнання кредиторських вимог, що на даний час не виявлялось можливим.

Головне управління ДПС в Одеській області наголошує, що ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28.11.2022 року матеріали судової справи за адміністративним позовом ТОВ «Прайм Транс Компані» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення передано до Господарського суду Одеської області, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство товариства.

Однак, як стверджує апелянт, Господарським судом Одеської області було проігноровано відповідні посилання представників Головного управління ДПС в Одеській області, що спричинило порушення прав контролюючого органу бути належною стороною за даною справою із забезпеченням розгляду наявного майнового спору із боржником.

При цьому, як вважає апелянт, розгляд судової справи щодо оскарження ТОВ «Прайм Транс Компані» податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області виявляє обставини наявності товарно-матеріальних цінностей у підприємства у великих обсягах, що є безпосереднім предметом відповідного розгляду та може впливати на вжиття арбітражним керуючим вичерпних заходів в межах процедури банкрутства. А тому, затвердження звіту ліквідатора та припинення провадження по справі унеможливлює збір та надання до суду належних доказів, які би реально визначали платоспроможність боржника, що є головною метою запровадженої процедури банкрутства ТОВ «Прайм Транс Компані».

Судом апеляційної інстанції отримано відзив на апеляційну скаргу від арбітражної керуючої Коваленко І.А. в якому остання просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

В обґрунтування своїх заперечень арбітражна керуюча зазначає, що скаржником, на підтвердження власних доводів, щодо передання ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28.11.2022 року матеріали судової справи №420/13503/20 до Господарського суду Одеської області, не надано жодних доказів ані до суду першої інстанції, ані до апеляційної скарги.

Арбітражна керуюча наголошує на тому, що скаржник не є стороною по справі, оскільки заяви з кредиторськими вимогами до суду не надходило, а ліквідаційна процедура має строковий характер, а тому, за результатами проведення ліквідаційної процедури та аналізу фінансово-господарського стану боржника ліквідатором надано суду ліквідаційні звіт та баланс банкрута та заявлено клопотання про їх затвердження, а також надано рішення зборів кредиторів від 26.12.2022.

З приводу передачі ліквідатору бухгалтерської та іншої документації банкрута, печаток і штампів, матеріальних та інших цінностей банкрута, арбітражна керуюча зазначає, що на запит ліквідатора надано відповідь, відповідно до якої повідомлено, що фінансова та бухгалтерська звітність втрачена, на підтвердження цього надано Довідку про фіксацію втрати документів ТОВ «Прайм Транс Компані». Повідомлено про відсутність цінностей та передано печатку. Враховуючи вищевикладене, ліквідатором направлено запит щодо встановлення та повідомлення про місцезнаходження документації банкрута та її передачі діючому ліквідатора на адресу правоохоронного органу, однак, станом на дату складення звіту, відповіді не надходило.

Арбітражна керуюча зазначає, що вцілому, на час проведення ліквідаційної процедури, за результатами вжитих розпорядником майна заходів, окрім переплати по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 533,54 грн. та єдиного внеску нарахованого роботодавцями в сумі 764,00 грн., інших належних боржнику активів не виявлено.

При цьому, як стверджує арбітражна керуюча, останньою було направлено запит до Головного управління ДПС в Одеській області щодо повернення переплати до бюджету, однак, жодної відповіді отримано не було, а тому з огляду на незначну суму дебіторської заборгованості та неможливість її продажу, було прийнято рішення, яке підтримано комітетом кредиторів, щодо виключення даної заборгованості з ліквідаційної маси.

Також, арбітражна керуюча стверджує, що за результатами проведеного аналізу фінансово-господарського стану боржника щодо наявності ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства, відповідних ознак, що стали б підставою для притягнення до відповідальності відповідних осіб не виявлено.

З огляду на викладене, арбітражна керуюча вважає, що нею було вжито всі можливі заходи щодо виявлення та повернення виявленого майна боржника, та вцілому вжито усіх передбачених законом заходів щодо виявлення можливих майнових активів боржника та належним чином проведено ліквідаційну процедуру, що будо враховано судом першої інстанції під час прийняття оскаржуваної ухвали.

Арбітражна керуюча також наголошує на тому, що скаржник не набув статусу учасника провадження у даній справі про банкрутство, а апеляційна скарга не містить жодних обґрунтувань з приводу того, що суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі вирішив питання про права, інтереси та/або обов`язки скаржника, а також яким чином оскаржувана ухвала порушує права та інтереси скаржника.

Під час судового засідання від 06.03.2023 представник апелянта підтримав вимоги за апеляційною скаргою та наполягав на її задоволенні.

Інші представники учасників справи у судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи.

Відповідно до ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки господарським судом Одеської області та проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, у грудні 2022 року арбітражна керуюча Коваленко І.А. надала до суду першої інстанції звіт про проведення ліквідаційної процедури боржника та просила затвердити ліквідаційний звіт та ліквідаційний баланс боржника та припинити юридичну особу банкрута.

У названому звіті арбітражна керуюча вказала, що направила на адресу директора ТОВ «Прайм Транс Компані» запит з проханням передати ліквідатору бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута, тощо.

На запит ліквідатора директором надано відповідь, відповідно до якої повідомлено, що фінансова та бухгалтерська звітність втрачена, на підтвердження чого надано Довідку ВП № 4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області 60.4/ЖЄ013775 від 25.10.2022 року, про фіксацію втрати документів ТОВ «Прайм Транс Компані». Повідомлено про відсутність цінностей та передано печатку.

Враховуючи вищевикладене, ліквідатором направлено запит щодо встановлення та повідомлення про місцезнаходження документації банкрута та її передачі діючому ліквідатору на адресу ВП 1 Одеського районного управління поліції 4 ГУНП в Одеській області №25птк від 06.12.2022. Однак, станом на дату складення звіту, відповіді від правоохоронного органу не надходило.

На підставі ст. 12 Кодексу України з процедур банкрутства ліквідатором було направлено запити до органів державної влади і органів місцевого самоврядування для отримання інформації про боржника та його майна. За результатами проведених заходів на адресу арбітражного керуючого надійшли наступні довідки.

Довідка ГУ ДПС в Одеській області №20133/6/15-32-12-05-06 від 20.09.2022, якою надано перелік відкритих банківських рахунків ТОВ «Прайм Транс Компані», які обліковуються в контролюючому органі, відповідно до даних ITC «Податковий блок» станом на 12.09.2022.

Щодо розміру переплат по податкам та зборам по ТОВ «Прайм Транс Компані» повідомлено, що згідно даних інформаційно-аналітичної системи ДПС України станом на 13.09.2022 року існує переплата по: податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі - 533,54 грн та єдиний внесок нарахований роботодавцями на суми: заробітної плати, винагороди за договорами ЦПХ. допомоги по тимчасовій непрацездатності в сумі 764 грн.

Довідка Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №01-6/271-ПР від 16.09.2022 якою повідомлено, що у Реєстрі будівельної діяльності відсутня інформація щодо одержання права на виконання будівельних робіт або прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів за період 2019-2021 року, де замовником виступає ТОВ «Прайм Транс Компані».

Крім того, повідомлено, що до Управління не надходили та Управлінням не реєструвались документи дозвільного/декларативного характеру, де замовником виступає ТОВ «Прайм Транс Компані».

Довідка Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області №4884/08/22-22 від 19.09.2022 року відповідно до якої повідомлено, що згідно з даних уніфікованої автоматизованої електронно-облікової системи-реєстру Держпродспоживслужби за ТОВ «Прайм Транс Компані» трактори, самохідні сільськогосподарські, дорожньо-будівельні і меліоративні машини, сільськогосподарська техніка, інші механізми в Одеській області не зареєстровані.

Довідка Агентства водних ресурсів України № 335/ОД/21-22 від 20.09.2022, згідно з якою, за період з 04.06.2017 сектором в Одеській області Держводагенства не видавався дозвіл на спеціальне водокористування ТОВ «Прайм Транс Компані».

Довідка Одеської митниці Державної Митної служби України №7.10/1/27/8.19/15389 від 16.09.2022 якою повідомлено, що згідно з електронною базою митних декларацій Одеської митниці ТОВ «Прайм Транс Компані» не здійснювало оформлення митних декларацій в зоні діяльності Одеської митниці.

Згідно з довідкою Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України №4436/03/15-22 від 19.09.2022, отриманою на запит розпорядника майна, повідомлено, що за наявною інформацією, яка міститься у Державному судновому реєстрі України та Судновій книзі України, відсутні відомості щодо зареєстрованих суден власником або судновласником яких є ТОВ «Прайм Транс Компані».

Довідка Державної авіаційної служби України №12/12.5-2229-22 від 26.09.2022, якою повідомлено, що у Державному реєстрі цивільних повітряних суден України за ТОВ «Прайм Транс Компані» повітряні судна не зареєстровані.

Довідка Державного підприємства «Агентство з ідентифікації та реєстрації тварин» №1023/8-11 від 13.09.2022 року відповідно до якої, в інформаційній системі «Єдиний державний реєстр тварин» відсутня будь-яка інформація про наявність тварин у ТОВ «Прайм Транс Компані», оскільки даний суб`єкт господарювання не зареєстрований в Реєстрі тварин як власник.

Довідка Одеського міського відділення Управління виконавчої дирекції фонду в Одеській області ФСС України №03-07-1537 від 23.09.2022, якою повідомлено, що на теперішній час відсутня дебіторська та кредиторська заборгованість по юридичній особі ТОВ «Прайм Транс Компані» перед Одеським міським відділенням по страховим внескам та іншим виплатам за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням.

Довідка Департаменту екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації №2178/06/04-24/2-22/3277 від 19.09.2022, відповідно до якої ТОВ «Прайм Транс Компані» дозвіл на спеціальне водокористування Департаментом не надавався.

Довідка РСЦ ГСЦ МВС в Одеській області №31/15-2957 від 19.09.2022, якою повідомлено, що станом на 18.09.2022 року за ТОВ «Прайм Транс Компані» транспортні засоби не зареєстровані. В період з 2019-2021 роки транспортні засоби не реєструвались та не знімались з обліку.

Довідка НКЦПФР №12/04/9605 від 27.10.2022 року, якою повідомлено, що станом на 21.10.2022 року в Державному реєстрі випусків цінних паперів інформація щодо реєстрації цінних паперів ТОВ «Прайм Транс Компані» відсутня.

Також, розпорядником майна на адресу Головного управління статистики в Одеській області направлено запит №21птк від 07.10.2022 року з проханням повідомити та надати копії документів статистичної звітності ТОВ «Прайм Транс Компані».

У відповідь на вищевказаний запит отримано довідку ГУ Статистики в Одеській області №08-12/188-22 від 07.11.2022 року, якою повідомлено, що ТОВ «Прайм Транс Компані» увійшло до затверджених Держстатом сукупностей респондентів для проведення ДСС тільки за 2019-2021. Однак, товариством статистичну звітність за вказаний період до ГУС в Одеській області не подано, тому в ГУС в Одеській області відсутні дані статистичної звітності ТОВ «Прайм Транс Компані».

Згідно з Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 05.10.2022 № 311710313 будь-які відомості щодо прав на нерухоме майно у боржника відсутні.

У Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (ДРОРМ) за ТОВ «Прайм Транс Компані» обтяження відсутні.

У відповідності до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань боржник не виступає засновником будь яких юридичних осіб.

За Базою даних «Спеціальної інформаційної системи Укрпатенту» (СІС) щодо «Винаходів (корисних моделей) в Україні», «Зареєстрованих в Україні знакі для товарів і послуг», «Промислових зразків, зареєстрованих в Україні» за ТОВ «Прайм Транс Компані» не зареєстровано жодних авторських прав на винаходи, знаки для товарів і послуг та промислові зразки.

Згідно з відомостями з Автоматизованої системи виконавчого провадження Міністерства юстиції України відсутні будь-які виконавчі документи стороною (стягувачем або боржником) за якими є ТОВ «Прайм Транс Компані».

Довідкою ГУ ДПС в Одеській області №27507/6/15-32-12-05-06 від 02.12.2022 надано інформацію, якою підтверджено наявність одного відкритого банківського рахунку ТОВ «Прайм Транс Компані» станом на 02.12.2022 року, який у відповідності до підпункту «Д» пункту 5.1 Розділу V Положення про реєстрацію платника податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України № 1130 від 14.11.2014 буде закрито автоматично Державною казначейською службою після винесення судом ухвали про ліквідацію юридичної особи на підставі надісланого Держаною фіскальною службою реєстру платників податків.

За твердженням ліквідатора, на теперішній час, за результатами вжитих розпорядником майна заходів, окрім переплати по «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» (14010100) - в сумі 533,54 грн та «Єдиний внесок нарахований роботодавцями на суми: заробітної плати, винагороди за договорами ЦПХ, допомоги по тимчасовій непрацездатності» (71010000) - в сумі 764,00 грн, інших належних боржнику активів не виявлено.

З метою повернення боржнику переплати до бюджету, направлено вимогу №40птк від 22.11.2022 року Головному управлінню ДПС в Одеській області про повернення банкруту суми дебіторської заборгованості з переплати ПДВ та ЄВ нарахованого роботодавцями на суми: заробітної плати, винагороди за договорами ЦПХ, допомоги по тимчасовій непрацездатності.

Натомість листом №27488/6/15-32-04-06-06 від 01.12.2022 року Головне управління ДПС в Одеській області повідомило про необхідність зазначення напряму повернення грошових коштів.

На виконання вищевказаної вимоги ліквідатором направлено заяву про повернення сум дебіторської заборгованості №43птк від 13.12.2022 року із зазначенням розрахункового рахунку у Казначействі України ТОВ «Прайм Транс Компані» та визначеної законодавчо можливості повернення коштів готівкою.

На дату складення звіту сплив двадцятиденний строк з дня подання платником податків заяви про повернення коштів з бюджету, однак, кошти не повернуто.

З огляду на те, що відповідно до норм Кодексу України з процедур банкрутства, ліквідаційна процедура має строковий характер та не може залежати від завідомо необґрунтованих дій, що спричиняють додаткові витрати у ліквідаційній процедурі, зокрема збільшують судові витрати на здійснення провадження у справі про банкрутство (оплата послуг арбітражного керуючого тощо), а також враховуючи встановлені обставини щодо малозначності суми заборгованості та збігу проміжку часу протягом якого фіскальний орган повинен надати висновок про повернення або відмову у поверненні даної заборгованості, продаж через аукціон або прямий продаж права вимоги переплати до бюджету чинним законодавством не передбачено, прийнято рішення щодо виключення даної заборгованості зі складу ліквідаційної маси з обов`язковим окремим погодженням останнього зборами (комітетом) кредиторів.

Ліквідатором залучено спеціаліста з метою проведення аналізу фінансово- господарського стану суб`єкта господарювання щодо наявності ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства.

Відповідно до звіту за результатами проведення аналізу фінансово-господарського стану суб`єкта господарювання ТОВ «Прайм Транс Компані» щодо наявності ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства відповідних ознак, що стали б підставою для притягнення до відповідальності відповідних осіб не виявлено.

З огляду на наведене, ліквідатор вважає, що ним вжито всі можливі заходи щодо виявлення та повернення виявленого майна підприємства - банкрута, та в цілому ліквідатором вжито передбачених законом заходів щодо виявлення можливих майнових активів боржника та належним чином проведено ліквідаційну процедуру. Тому наявні всі підстави для ліквідації ТОВ «Прайм Транс Компані» та припинення провадження по справі.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ліквідатором було вчинено всі дії передбачені у ліквідаційній процедурі, що відповідно є підставою для затвердження звіту та ліквідаційного балансу боржника та закриття провадження по справі.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду вважає такі висновки суду першої інстанції передчасними, з огляду на таке.

Приписами ст. 12 Кодексу з процедур банкрутства визначено, що арбітражний керуючий зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися вимог законодавства; 2) здійснювати заходи щодо захисту майна боржника; 3) проводити аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника та становища на ринках боржника та подавати результати такого аналізу до господарського суду разом з документами, що підтверджують відповідну інформацію; 4) подавати відомості, документи та інформацію щодо діяльності арбітражного керуючого у порядку, встановленому законодавством; 5) розкривати інформацію про фінансовий стан боржника та хід провадження у справі про банкрутство на спеціалізованій сторінці веб-сайту державного органу з питань банкрутства (у закритій частині сторінки), до якої забезпечується доступ конкурсних і забезпечених кредиторів, а також (з моменту прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури) поточних кредиторів, та забезпечувати оновлення такої інформації не менше одного разу на місяць у порядку, визначеному державним органом з питань банкрутства; 6) створювати умови для проведення перевірки додержання арбітражним керуючим вимог законодавства; 7) здійснювати заходи щодо забезпечення охорони державної таємниці відповідно до встановлених законодавством вимог; 8) надавати державному реєстратору в електронній формі через веб-портал електронних сервісів відомості, необхідні для ведення Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства; 9) вживати заходів до недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та невідкладно повідомляти суду про наявність такого конфлікту інтересів; 10) надсилати до органів Національної поліції чи прокуратури повідомлення про факти порушення законодавства, виявлені в діяльності працівників підприємств та організацій, що містять ознаки дії (бездіяльності), переслідуваної у кримінальному чи адміністративному порядку; 11) виконувати інші повноваження, передбачені законодавством.

Під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий зобов`язаний діяти добросовісно, розсудливо та з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено).

У відповідності до ст. 60 Кодексу з процедур банкрутства ліквідатор виконує свої повноваження до завершення ліквідаційної процедури в порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 61 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута; аналізує фінансовий стан банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; формує ліквідаційну масу; заявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, які звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується згідно з цим Кодексом позачергово за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута; з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, або отриманого для цієї мети кредиту; заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов`язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових актів підлягають обов`язковому зберіганню; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Кодексом; повідомляє про своє призначення державний орган з питань банкрутства в десятиденний строк з дня прийняття рішення господарським судом та надає державному реєстратору в електронній формі через портал електронних сервісів юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості, необхідні для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства; у разі провадження банкрутом діяльності, пов`язаної з державною таємницею, вживає заходів з ліквідації режимно-секретного органу; веде реєстр вимог кредиторів; подає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", інформацію до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення; здійснює дії щодо скасування реєстрації випуску акцій, передбачені законодавством, якщо організаційно-правовою формою юридичної особи - банкрута є акціонерне товариство; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Відтак, чинне законодавство, яке регулює провадження у справі про банкрутство наділяє ліквідатора як певними правами, так й обов`язками. При цьому, ліквідатор у справі про банкрутство має самостійний статус як особа, що за рішенням суду зобов`язана належним чином виконувати свої повноваження в ході ліквідаційної процедури.

При реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий зобов`язаний діяти сумлінно та розумно з урахуванням інтересів боржника та його кредиторів. Крім того, дії арбітражного керуючого мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою до інтересів інших учасників провадження у справі про банкрутство, виходячи з основоположних засад цивільного законодавства (пункт 6 ст. 3 Цивільного кодексу України). Відповідна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 07.03.2018 у справі №24/5005/10848/2012.

Обов`язком ліквідатора є належне виконання ним усіх повноважень в ході ліквідаційної процедури, зокрема, встановлення наявності майна та майнових прав (обтяжень) боржника; здійснення запитів до державних реєстрів майнових прав та обтяжень (заборон відчуження); виявлення дебіторів боржника; здійснення запитів до державних органів, в яких можуть бути зареєстровані майно або інші активи, що належать банкруту; надіслання повідомлень до державних органів, які контролюють сплату загальнообов`язкових податків та зборів; отримання від органів державної виконавчої служби відомостей щодо виконавчих проваджень відносно банкрута.

Згідно з ст. 65 Кодексу України з процедур банкрутства після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс.

Ліквідація боржника - це припинення існування суб`єкта підприємницької діяльності, визнаного господарським судом банкрутом. Ліквідаційна процедура, як стадія провадження у справі про банкрутство, є однією з найбільш ймовірних та прогнозованих процедур, які застосовуються до неплатоспроможного боржника та є механізмом виведення з ринку нерентабельних та неперспективних підприємств.

Звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс є підсумковими документами, які підтверджують належне проведення ліквідатором всіх необхідних заходів ліквідаційної процедури, вчинення адекватних дій щодо виявлення кредиторів та активів боржника, за результатами розгляду яких суд приймає ухвалу про ліквідацію боржника та закриття провадження у справі.

Подання звіту та ліквідаційного балансу здійснюється ліквідатором за наслідком всіх проведених ним дій в ході ліквідаційної процедури.

Таким чином, звіт ліквідатора та поданий ним ліквідаційний баланс є підсумковими документами, які підтверджують належне проведення ліквідатором всіх заходів ліквідаційної процедури, повне вчинення ним дій по виявленню кредиторів та активів боржника, за результатом розгляду яких суд приймає рішення про можливість відновлення платоспроможності боржника або встановлює неможливість задоволення вимог конкретних кредиторів та приймає рішення про ліквідацію банкрута та закриває провадження у справі. Ухвала про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу приймається за наслідком проведення судового засідання, заслуховування думки учасників провадження у справі, в тому числі кредиторів боржника.

Ухвала господарського суду про затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу є за своєю правовою природою судовим рішенням, яке підсумовує хід ліквідаційної процедури, в якому необхідно повно відобразити обставини, що мають значення для даної справи (вчинення належних дій по виявленню активів та пасивів боржника, встановленню правового статусу боржника, як юридичної особи, встановленню відсутності керівних органів боржника за адресою їх місцезнаходження у випадку ведення спрощеної процедури банкрутства, доведення неможливості відновлення платоспроможності боржника внаслідок вжитих ліквідатором заходів та необхідність його ліквідації), висновки суду про встановлені обставини і їх правові наслідки повинні бути вичерпними, відповідати дійсності та підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Разом з тим, ухвала суду про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу є судовим актом, який не тільки встановлює обставини відсутності майна боржника для задоволення вимог кредиторів, дає оцінку повноті дій ліквідатора в ході ліквідаційної процедури, а й підсумовує хід усієї процедури банкрутства, починаючи від порушення провадження, та закриває провадження у справі про банкрутство.

Законодавцем передбачено певну сукупність дій, яку необхідно вчинити в ході ліквідаційної процедури та перелік додатків до звіту ліквідатора, які подаються суду разом із зазначеним звітом та є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури, яке проводиться за участю кредиторів (комітету кредиторів); подання звіту та ліквідаційного балансу здійснюється ліквідатором за наслідком всіх проведених ним дій в ході ліквідаційної процедури, розгляд та затвердження ліквідаційного балансу судом є обов`язковим предметом судового засідання, за наслідком якого приймається рішення про ліквідацію (припинення) юридичної особи боржника. При цьому, затверджуючи звіт ліквідатора, господарський суд повинен дати оцінку належності проведення ліквідатором всієї ліквідаційної процедури, в тому числі додержання порядку продажу майна банкрута, дотримання ним черговості задоволення вимог кредиторів, відповідності законодавству складеного ліквідаційного балансу та всіх обов`язкових додатків до звіту ліквідатора, оцінити повноту реалізації ліквідатором активів боржника. Обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти заходів спрямованих на виявлення активів боржника, при цьому, ні у кого не повинен виникати обґрунтований сумнів щодо їх належного здійснення (принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі).

На необхідності дотримання зазначеного принципу неодноразово зверталася увага Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду, зокрема, у постановах від 06.06.2018 р. у справі № 904/4863/13, від 28.11.2019 р. у справі № 904/6144/16, від 10.12.2020 р. у справі № 916/95/18.

Суть принципу безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі полягає в тому, що обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти заходів спрямованих на виявлення та повернення в ліквідаційну (конкурсну) масу всього майна (майнові права, законні очікування) боржника. До складу майна боржника слід віднести також майнові права, які виникають: у зв`язку з визнанням угод недійсними в порядку ст. 42 КзПБ; зобов`язання осіб, які відповідають за зобов`язаннями боржника відповідно до закону або установчих документів боржника, які входять до ліквідаційної маси (ст. 213 ГК України). До законних очікувань слід віднести: субсидіарну відповідальності третіх осіб, засновників, керівників боржника, та інших осіб за доведення боржника до банкрутства або у разі банкрутства з вини цих осіб (ч. 2 ст. 61 КзПБ).

Колегія суддів зазначає, що завданням ліквідатора є дійсний та належний пошук майна банкрута, а не лише констатація факту відсутності майна. У разі виявлення фактів незаконного відчуження майна ліквідатор повинен вжити заходів з повернення його до ліквідаційної маси.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 02.07.2019 у справі №5011-46/1733-2012 господарський суд, розглядаючи ліквідаційний баланс та звіт ліквідатора, перевіряє у судовому засіданні обґрунтованість, правомірність та безсумнівну повноту дій ліквідатора, а також, достовірність змісту ліквідаційного балансу, дотримання ним черговості задоволення вимог кредиторів, відповідності законодавству про банкрутство всіх обов`язкових додатків до звіту ліквідатора, повноту реалізації ліквідатором активів боржника а також достовірність змісту ліквідаційного балансу.

Однак, колегія суддів зазначає, що оскаржувана ухвала Господарського суду Одеської області від 27.12.2022 про затвердження звіту ліквідатора та закриття провадження у справі не містить будь-якого аналізі звіту ліквідатора, доданих до звіту документів та відповідність дій ліквідатора принципу безумовної повноти та законності, що не відповідає принципу правової визначеності.

Судова колегія зазначає, що у ліквідаційній процедурі завданням ліквідатора є не проста констатація факту відсутності майна, а дієвий і належний пошук майна банкрута. Тому ліквідатор у звіті має довести, що його дії мали саме мету пошуку та виявлення майна, майнових прав, законних очікувань банкрута під час ліквідаційної процедури. При цьому, кількість запитів до відповідних органів не є критерієм якості роботи ліквідатора. Таким критерієм є наповнення ліквідаційної маси, шляхом реалізації ліквідатором принципу повноти дій.

Так, наявними матеріалами справи підтверджується, що 27.12.2022 Головним управлінням ДПС в Одеській області було надано до суду першої інстанції заяву про відкладення розгляду справи до надходження на адресу Господарського суду Одеської області матеріалів справи №420/13503/20 згідно з ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28.11.2022.

В обґрунтування даної заяви ГУ ДПС в Одеській області зазначило, що на даний час не виступає кредитором у даній справі, оскільки ТОВ „Прайм Транс Компані оскаржує податкове повідомлення-рішення від 10.06.2019 №, яким відмовлено у бюджетному відшкодуванні податку на додану вартість у розмірі 18904575 грн, з наступним уточненням позовних вимог у відповідності до яких боржник просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 11.07.2019 №, яким відмовлено у бюджетному відшкодуванні податку на додану вартість у розмірі 30728203 грн.

За твердженням ГУ ДПС в Одеській області названі обставини є предметом позову у межах порушених Одеським окружним адміністративним судом справ №420/13503/20 та №420/13504/20.

За твердженням ГУ ДПС в Одеській області, відповідна сума ПДВ у розмірі 49632778 грн була відшкодована підприємству 05.11.2019 у повному обсязі.

Таким чином, за твердженням ГУ ДПС в Одеській області, саме за результатами розгляду даних позовних вимог ТОВ „Прайм Транс Компані заявлених до ГУ ДПС в Одеській області, контролюючий орган може бути здатний подати заяву про визнання кредиторських вимог до боржника у межах справи про банкрутство.

Також, як зазначено ГУ ДПС в Одеській області у заяві поданій до суду першої інстанції, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28.11.2022 матеріали судової справи №420/13503/20 за адміністративним позовом ТОВ „Прайм Транс Компані до ГУ ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 10.06.2019 № передано до Господарського суду Одеської області в провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Крім того, ГУ ДПС в Одеській області зазначило, що у нього наявна інформація у відповідності до якої за боржником обліковуються залишки нереалізованих товарно-матеріальних цінностей лікеро-горілчаних виробів, придбаних у ТОВ «Котовський Винзавод», ТОВ «Овація» та ТОВ «Інтерстарч Україна».

Як зазначено ГУ ДПС в Одеській області, остання звітність ТОВ „Прайм Транс Компані з податку на додану вартість була подана за звітний період лютий 2022, в межах якої товариством не відображено нарахування жодних сум податкових зобов`язань з податку. Аналогічні показники містяться у попередній звітності, зокрема за весь 2021 рік та січень 2022 року.

При цьому, як стверджує ГУ ДПС в Одеській області в межах судових справ №420/13503/20 та №420/13504/20 боржник ТОВ „Прайм Транс Компані посилається на здійснення зберігання товарно-матеріальних цінностей (алкогольних напоїв в асортименті) за адресою складського приміщення м. Одеса, вул. Скісна, 27/29, за якими було сформовано суму податкового кредиту, заявленої до бюджетного відшкодування.

Втім, приймаючи оскаржуване рішення про затвердження звіту ліквідатора та закриваючи провадження по справі, місцевим господарським судом не надано жодної оцінки наведеним ГУ ДПС в Одеській області у заяві обставинам.

Слід також наголосити, що дана заява ГУ ДПС в Одеській області була також направлена на електронну адресу арбітражного керуючого (т.2, а.с. 239), однак останнім також була проігнорована та обставини викладені у даній заяві не взяті до уваги.

За положеннями п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник, зокрема, спори про стягнення заробітної плати (ст.7 Кодексу з процедур банкрутства).

У своїй постанові № 607/6254/15-ц від 15.01.2020 Велика Палата Верховного суду зробила правовий висновок про те, що вказана категорія справ підлягає розгляду за правилами господарського судочинства. Крім цього, Суд звернув увагу про необхідність надсилання справ до господарського суду без закриття провадження у справі, оскільки в разі закриття провадження у справі такі дії перешкоджають позивачу у доступі до правосуддя та унеможливлюють захист його прав у господарському процесі у повному обсязі.

Відповідно до статті 7 Кодексу з процедур банкрутства, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (частина перша).

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення. У разі якщо відповідачем у такому спорі є суб`єкт владних повноважень, суд керується принципом офіційного з`ясування всіх обставин у справі та вживає визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів, з власної ініціативи (частина друга вказаної статті).

Матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи (частина третя вказаної статті).

Зі змісту вказаних норм вбачається, що законодавець захищає не лише права банкрута, а й права інших осіб, які мають вимоги до банкрута.

Захист таких осіб полягає у тому, що інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за позовами до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство після відкриття провадження в інших справах, не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті.

При цьому таким належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство відповідача.

Таке урегулювання процедури розгляду спорів до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції справи та підсудності спорів одному господарському суду, який акумулює усі вимоги до відповідача, щодо якого порушено процедуру банкрутства.

Таким чином, з огляду на положення законодавства України, законодавець підкреслив, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у своїй постановах від 28.04.2021 р. по справі № 428/2376/20, від 18.01.2022 р. по справі №199/8780/20.

Згідно з відомостями, які містяться у Єдиному державному реєстрі судових рішень, та на які посилалось ГУ ДПС в Одеській області у заяві поданій до суду першої інстанції, у провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа №420/13503/20 за позовом ТОВ „Прайм Транс Компані до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № від 10.06.2019 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28.11.2022 матеріали справи №420/13503/20 за адміністративним позовом ТОВ „Прайм Транс Компані до Головного управління ДПС в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Національне антикорупційне бюро України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 10.06.2019 року - передано до Господарського суду Одеської області, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство ТОВ „Прайм Транс Компані №916/1915/22.

Наразі, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2023 ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2022 року по справі №420/13503/20 залишено без змін.

Однак, приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції на вказані обставини уваги не звернув на у мотивах не надав їм жодної оцінки.

При цьому, на переконання колегії суддів, у даному випадку, прийняття оскаржуваного рішення без вирішення питання щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, не може свідчити про безумовну повноту дій та наявність підстав для закриття провадження по справі, оскільки результати розгляду даного спору можуть безумовно вплинути на права та інтереси контролюючого органу, у якого може виникнути право на стягнення з боржника грошових коштів.

Колегія суддів наголошує, що спір за позовом боржника про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення є майновим за своєю правовою природою, оскільки за наслідком його розгляду в податкового органу може виникнути право на стягнення з боржника певної грошової суми (майнове право), яка в розумінні статті 190 ЦК України є майном боржника.

Отже, вимога особи, щодо якої порушено справу про банкрутство, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення як майновий спір боржника, підлягає розгляду в межах провадження у справі про банкрутство з визначенням юрисдикційності розгляду такого спору господарському суду.

Ініціювання поза справою про банкрутство, у межах якої суд розглядає спори про розмір грошових вимог до боржника, ще однієї справи в суді іншої юрисдикції стосовно наявності (відсутності) податкового боргу, визначеного у податковому повідомленні-рішенні, є неефективним як для захисту прав кредитора, так і для захисту прав боржника. Одночасний розгляд в судах різної юрисдикції спорів, судові рішення у яких впливають на визначення розміру грошових вимог до боржника, може зумовлювати необхідність зупинення провадження у справі про банкрутство цього боржника, що прямо забороняє КУзПБ. Крім того, такий одночасний розгляд може ускладнити формування реєстру вимог кредиторів через необхідність перегляду за нововиявленими обставинами у справі про банкрутство відповідних судових рішень про результат розгляду спірних вимог кредитора. Саме тому процедура розгляду спору щодо оскарження податкового повідомлення-рішення є ефективним способом захисту прав боржника у спорі з уповноваженим державою органом щодо розміру спірної заборгованості такого органу та здійснюється у межах процедури банкрутства відповідного боржника.

Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.09.2021 по справі №905/2030/19(905/1159/20).

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що суд першої інстанції, будучи достеменно обізнаним про передачу на розгляд до Господарського суду Одеської області справи №420/13503/20 щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, без прийняття рішення по такій справі, передчасно затвердив звіт ліквідатора та закрив провадження у справі про банкрутство ТОВ „Прайм Транс Компані.

При цьому, на переконання колегії суддів, не дивлячись на те, що ГУ ДПС в Одеській області не набуло статусу учасника провадження у справі про банкрутство ТОВ „Прайм Транс Компані, оскаржувана ухвала може безумовно впливати на права та інтереси управління, оскільки закриття провадження без вирішення питання щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, за наслідком якого в податкового органу може виникнути право на стягнення з боржника певної грошової суми (майнове право), позбавляє контролюючий орган права на звернення із грошовими вимогами до боржника, включення його вимог до реєстру вимог кредиторів, інших прав якими наділено кредиторів у відповідності до КУзПБ.

Колегія суддів також наголошує на тому, що ГУ ДПС в Одеській області до заяви про відкладення розгляду справи було додано повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність ТОВ „Прайм Транс Компані в якому вказано об`єкт оподаткування, а саме крамниця у м. Одесі, вул. Скісна, 27/29 (т.2, а.с. 238).

Однак, судом першої інстанції дані відомості, під час прийняття оскаржуваної ухвали, також були проігноровані та не надано їм жодної оцінки.

З урахуванням вищенаведених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасних висновків щодо наявності підстав для затвердження звіту ліквідатора та закриття провадження по справі.

Згідно з статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

По справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Згідно з ч.1 ст.277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржувана ухвала скасуванню із направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 27.12.2022 по справі №916/1915/22 скасувати.

Справу №916/1915/22 направити до Господарського суду Одеської області для продовження розгляду.

Постанова, згідно ст. 284 ГПК України, набуває законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено та підписано 13.03.2023.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Таран С.В.

Суддя Філінюк І.Г.