ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2023 року м. ОдесаСправа № 916/186/23
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Богатиря К.В.

суддів: Поліщук Л.В., Таран С.В.

секретар судового засідання Арустамян К.А.

за участю представників сторін:

Від Регіонального відділення фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях Стапінський В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МОРСЬКИЙ ПОРТ ДУНАЙ-КІЛІЯ»

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.01.2023 про відмову у забезпеченні позову, суддя суду першої інстанції Нікітенко С.В., м. Одеса,

по справі №916/186/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «МОРСЬКИЙ ПОРТ ДУНАЙ-КІЛІЯ» до: Регіонального відділення фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях

про визнання незаконним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина.

Товариство з обмеженою відповідальністю «МОРСЬКИЙ ПОРТ ДУНАЙ-КІЛІЯ» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Регіонального відділення фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях, в якій просило суд визнати незаконним та скасувати наказ Регіонального відділення фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях № 1075 від 21.12.2022.

Разом з позовною заявою Товариство з обмеженою відповідальністю «МОРСЬКИЙ ПОРТ ДУНАЙ-КІЛІЯ» звернувся до Господарського суду Одеської області з заявами про забезпечення позову, в яких просив суд забезпечити позов наступним шляхом:

- накласти арешт на майно, а саме на комплекс будівель і споруд, які знаходяться за адресою: Одеська область, м. Кілія, вулиця Портова (в мин. Железнякова), 4, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 23 та забороною державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві і Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень) вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо об`єкту нерухомого майна, а саме комплексу будівель і споруд, які знаходяться за адресою: Одеська область, м. Кілія, вулиця Портова (в мин. Железнякова), 4, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 23 до набрання законної сили рішення суду, прийнятого за результатами розгляду поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «МОРСЬКИЙ ПОРТ ДУНАЙ-КІЛІЯ» позовної заяви;

- заборони Регіональному відділенню фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях проводити прилюдні торги (аукціон) щодо продажу будівель і споруд у складі частки 94/100 комплексу будівель та споруд, які знаходяться за адресою: м. Кілія, вул. Портова (в мин. Железнякова), 4, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 23, до набрання законної сили рішення суду, прийнятого за результатами розгляду поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «МОРСЬКИЙ ПОРТ ДУНАЙ-КІЛІЯ» позовної заяви.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.01.2023 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «МОРСЬКИЙ ПОРТ ДУНАЙ-КІЛІЯ» у задоволенні заяв про забезпечення позову (Вх. №2-42/23 та Вх. №2-43/23 від 10.01.2023) у справі № 916/186/23.

Приймаючи дану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що заява задоволенню не підлягає, оскільки не містить обґрунтованих мотивів з посиланням на докази, на підставі яких суд міг би дійти висновку, що невжиття заходів забезпечення позову, які позивач просить суд застосувати, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких прокурор звернувся до суду. При цьому, припущення позивача, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до істотного ускладнення виконання рішення суду, без наведення відповідного обґрунтування, підтвердженого належними доказами, не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Позивачем в заяві не наведено фактичних обставин, які б свідчили про реальну ймовірність ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у разі задоволення позову та обставин, які б підтверджували, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову ускладнить чи унеможливить ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Аргументи учасників справи.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «МОРСЬКИЙ ПОРТ ДУНАЙ-КІЛІЯ» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.01.2023 про відмову у забезпеченні позову по справі №916/186/23.

Апелянт зазначив, що Регіональним відділенням фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях проводиться продаж на прилюдних торгах(аукціоні) будівель та споруд, які знаходяться в спільній частковій власності позивача та відповідача, без згоди на це позивача, при не виділенні їх в окреме господарство, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме наказом № 1075 від 21.12.2022 Регіонального відділення фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях, Інформаційного повідомлення Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях про проведення продажу на аукціоні об`єкта малої приватизації та іншими доказами зазначеними вище, які наявні в матеріалах справи.

Апелянт послався на те, що без вжиття заходів забезпечення позову існує ризик подальшої зміни власника вищевказаного майна, яке є предметом спору, що призведе до безповоротного порушення прав позивача та неможливості захисту його прав в одному судовому провадженні, а також до неможливості виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, судом не враховано, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки у разі проведення прилюдних торгів та продажу відповідачем спірного об`єкта нерухомого майна на користь третіх осіб, в подальшому у разі задоволення позову виконання рішення суду може бути утруднено або взагалі неможливим та змусить позивача звертатися до суду з іншими позовами для захисту та поновлення своїх прав.

Керуючись викладеним вище, апелянт просить скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.01.2023 про відмову у задоволенні заяв про забезпечення позову представника Товариства з обмеженою відповідальністю «МОРСЬКИЙ ПОРТ ДУНАЙ-КІЛІЯ» адвоката Згоди О.О. у справі № 916/186/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МОРСЬКИЙ ПОРТ ДУНАЙ-КІЛІЯ» до Регіонального відділення фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях про визнання незаконним та скасування наказу № 1075 від 21.12.2022 року та прийняти постанову про задоволення вищевказаної заяви про забезпечення позову та вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та залишити без розгляду заяву позивача про забезпечення позову шляхом заборони Регіональному відділенню фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях проводити прилюдні торги (аукціон) щодо продажу будівель і споруд у складі частки 94/100 комплексу будівель та споруд, які знаходяться за адресою: м.Кілія, вул. Портова (в минулому Железнякова), 4, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 23.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу.

02.03.2023 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Регіонального відділення фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Відповідач зазначив, що заява про забезпечення позову стосується накладення арешту на державне майно, співвласником частки якого (94/100) виступає держава в особі Фонду державного майна України, натомість до Фонду державною майна України як до власника не заявлено жодної позовної вимоги. Відповідачем є Регіональне відділення ФДМУ, яке у правовідносинах виступає лише органом приватизації в силу закону. Фонд та Регіональні відділення є різними юридичними особами.

Відповідач вказує, що будь-якої загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду не існує. Позовна вимога про визнання незаконним та скасування наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях № 1075 від 21.12.2022 є апріорі невиконуваною. У випадку ймовірного задоволення «позову» навіть не буде видаватись судовий наказ.

Окрім того, відповідач вказав, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Відповідач також зазначив, що позивачем не надано доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на весь комплекс будівель і споруд, які знаходяться за адресою: Одеська область, м. Юлія, вулиця Портова (в мин. Железнякова), 4, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 23. А предмет позову жодним чином не пов`язаний із обраним Позивачем заходом забезпечення позову.

Керуючись викладеним вище, відповідач просить апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МОРСЬКИЙ ПОРТ ДУНАЙ-К1Л1Я» по справі № 916/186/23 залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Одеської області від 12 січня 2023 року по справі № 916/186/23 без змін.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 916/186/23 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Богатир К.В., судді Таран С.В., Поліщук Л.В., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.01.2023.

На момент надходження апеляційної скарги, матеріали справи № 916/186/23 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.01.2023 відкладено вирішення питання про можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «МОРСЬКИЙ ПОРТ ДУНАЙ-КІЛІЯ» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.01.2023 про відмову у забезпеченні позову по справі №916/186/23 до надходження матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду; доручено Господарському суду Одеської області невідкладно надіслати матеріали оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 12.01.2023 про відмову у забезпеченні позову по справі №916/186/23 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 12.01.2023 про відмову у забезпеченні позову по справі №916/186/23.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.02.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «МОРСЬКИЙ ПОРТ ДУНАЙ-КІЛІЯ» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.01.2023 про відмову у забезпеченні позову по справі №916/186/23; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 02.03.2023; призначено справу № 916/186/23 до розгляду у розумний строк відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод на 09 березня 2023 року о 12:00; встановлено, що засідання відбудеться у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду за адресою: м. Одеса, пр. Шевченка, 29, зал судових засідань № 7, 3-ій поверх; явка представників учасників справи не визнавалася обов`язковою; роз`яснено учасникам судового провадження їх право подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами; роз`яснено учасникам судового провадження їх право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у тому числі із застосуванням власних технічних засобів.

09.03.2023 у судовому засіданні прийняв участь представник Регіонального відділення фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях Стапінський В.О.

Представник ТОВ «МОРСЬКИЙ ПОРТ ДУНАЙ-КІЛІЯ» у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце його проведення повідомлявся належним чином. Копія ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.02.2023, якою призначено справу № 916/186/23 до розгляду на 09 березня 2023 року о 12:00, направлялася на адресу апелянта засобами поштового зв`язку.

Згідно з пунктом 17 Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 р. № 1845/0/15-21 (далі Положення), особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Відповідно до пункту 42 Положення засобами ЄСІТС в автоматичному режимі здійснюється перевірка наявності в особи зареєстрованого Електронного кабінету. У разі наявності в особи Електронного кабінету засобами ЄСІТС забезпечується надсилання до автоматизованої системи діловодства підтвердження доставлення до Електронного кабінету користувача документа у справі. В іншому випадку до автоматизованої системи діловодства надходить повідомлення про відсутність в особи зареєстрованого Електронного кабінету.

Отже, чинним процесуальним законодавством передбачено два способи належного повідомлення сторони про дату, час та місце судового засідання - шляхом направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення та в електронній формі - через "Електронний кабінет", у тому числі шляхом направлення листа на офіційну електронну пошту засобами підсистем ЄСІТС у випадках, передбачених пунктом 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС.

Відповідно до даних комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» Товариство з обмеженою відповідальністю «МОРСЬКИЙ ПОРТ ДУНАЙ-КІЛІЯ» має зареєстрований Електронний кабінет.

Згідно з відомостями комп`ютерної програми Діловодство спеціалізованого суду документ в електронному вигляді - ухвала від 13.02.23 по справі № 916/186/23 (суддя Богатир К.В.) було надіслано одержувачу Товариству з обмеженою відповідальністю «МОРСЬКИЙ ПОРТ ДУНАЙ-КІЛІЯ» в його електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету: 14.02.2023 о 16:19.

Також необхідно зазначити, що за змістом статті 2 Закону України Про доступ до судових рішень кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Ухвала Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.02.2023, якою призначено справу № 916/186/23 до розгляду на 09 березня 2023 року о 12:00, була оприлюднена на офіційному веб-порталі судової влади України 15.02.2023. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі Пономарьов проти України.)

Товариство з обмеженою відповідальністю «МОРСЬКИЙ ПОРТ ДУНАЙ-КІЛІЯ» є апелянтом у даній справі, яка сама ініціювала апеляційне провадження по справі, тому як заінтересована особа повинна самостійно вживати заходи до участі у розгляді власної апеляційної скарги судом.

Явка представників сторін у судове засідання, призначене на 09.03.2023, не визнавалась апеляційним господарським судом обов`язковою, про наявність у сторін доказів, які відсутні у матеріалах справи та без дослідження яких неможливо розглянути справу №916/186/23 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «МОРСЬКИЙ ПОРТ ДУНАЙ-КІЛІЯ» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.01.2023, до суду не повідомлялося.

Таким чином, колегія суддів вважає, що в даному судовому засіданні повинен відбутися розгляд справи №916/186/23 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «МОРСЬКИЙ ПОРТ ДУНАЙ-КІЛІЯ» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.01.2023 по суті, не дивлячись на відсутність представника апелянта, повідомленого про судове засідання належним чином. Відсутність зазначеного представника у даному випадку не перешкоджає вирішенню спору та не повинно заважати здійсненню правосуддя.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Товариство з обмеженою відповідальністю «МОРСЬКИЙ ПОРТ ДУНАЙ-КІЛІЯ» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Регіонального відділення фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях, в якій просив суд визнати незаконним та скасувати наказ Регіонального відділення фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях № 1075 від 21.12.2022, яким затверджено протокол № 1 засідання аукціонної комісії з продажу об`єкта малої приватизації - Єдиного майнового комплексу державного підприємства «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» () від 15.12.2022; затверджено протокол № 2 засідання аукціонної комісії з продажу об`єкта малої приватизації - Єдиного майнового комплексу державного підприємства «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» () від 21.12.2022; затверджено умови продажу об`єкта малої приватизації - Єдиного майнового комплексу державного підприємства «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» () (протокол засідання аукціонної комісії від 15.12.2022 №1).

Разом з позовною заявою Товариство з обмеженою відповідальністю «МОРСЬКИЙ ПОРТ ДУНАЙ-КІЛІЯ» звернулося до Господарського суду Одеської області з заявами про забезпечення позову, в яких просило суд першої інстанції забезпечити позов наступним шляхом:

- накласти арешт на майно, а саме на комплекс будівель і споруд, які знаходяться за адресою: Одеська область, м. Кілія, вулиця Портова (в мин. Железнякова), 4, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 23 та забороною державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві і Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень) вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо об`єкту нерухомого майна, а саме комплексу будівель і споруд, які знаходяться за адресою: Одеська область, м. Кілія, вулиця Портова (в мин. Железнякова), 4, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 23 до набрання законної сили рішення суду, прийнятого за результатами розгляду поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «МОРСЬКИЙ ПОРТ ДУНАЙ-КІЛІЯ» позовної заяви;

- заборонити Регіональному відділенню фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях проводити прилюдні торги (аукціон) щодо продажу будівель і споруд у складі частки 94/100 комплексу будівель та споруд, які знаходяться за адресою: м. Кілія, вул. Портова (в мин. Железнякова), 4, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 23, до набрання законної сили рішення суду, прийнятого за результатами розгляду поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «МОРСЬКИЙ ПОРТ ДУНАЙ-КІЛІЯ» позовної заяви.

В обґрунтування вказаних заяв позивач посилався на ті обставини, що Товариство з обмеженою відповідальністю «МОРСЬКИЙ ПОРТ ДУНАЙ-КІЛІЯ» на праві спільної часткової власності володіє 6/100 частинами комплексу будівель і споруд, які знаходяться за адресою: Одеська область, м. Кілія, вулиця Портова (в мин. Железнякова), 4, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 23, в тому числі санпропускником з котельнею літ. Б-Б1 площею 163,5 кв.м; павільйоном морвокзалу літ. X площею 177,1 кв.м., що підтверджується актом приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ «МОРСЬКИЙ ПОРТДУНАЙ-КІЛІЯ» від 19.10.2022 року посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за №№ 3746, 3747, Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 313776987 від 31.10.2022 року; Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 05.07.2019 року виданого державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса, зареєстровано в реєстрі за № 1-673 та виданого попередньому власнику ТОВ ЛАРНС; актами державного виконавця про проведені прилюдні торги від 01.03.2007 року при придбанні безпосередньо об`єктів нерухомості фізичною особою ОСОБА_1 , за яким в подальшому зареєстровано право власності на 6/100 частин вищевказаного комплексу будівель та споруд та договором купівлі продажу частини комплексу будівель та споруд від 29.11.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №8368, копії яких надані до позовної заяви.

Як вказує позивач, наказом Фонду державного майна України № 80 від 20.01.2020 «Про прийняття до сфери управління Фонду державного майна України єдиного майнового комплексу Державного підприємства «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» прийнято із сфери управління Міністерства інфраструктури України до сфери управління Фонду державного майна України єдиний майновий комплекс Державного підприємства «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ», крім майна, що не підлягає приватизації.

Позивач зазначає, що відповідні зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено 15.12.2022 Державним реєстратором Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області Соломикіною І.С., зі зміною власника з Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України на Державу Україну, що підтверджується Інформаційною довідкою з ДРРПНМ №318665223 від 23.12.2022 року, копія якої надана до позовної заяви.

Позивач вказує, що співвласником даного майна є Держава України в особі Фонду державного майна України з часткою 94/100 частин комплексу будівель і споруд, які знаходяться за адресою: Одеська область, м. Кілія, вулиця Портова (в мин. Железнякова), 4, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 23.

Регіональним відділенням фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях винесено наказ № 1075 від 21.12.2022, року, яким затверджено протокол № 1 засідання аукціонної комісії з продажу об`єкта малої приватизації - Єдиного майнового комплексу державного підприємства «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» (код СДРПОУ 01125206) від 15.12.2022; затверджено протокол № 2 засідання аукціонної комісії з продажу об`єкта малої приватизації - Єдиного майнового комплексу державного підприємства «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» (код СДРПОУ 01125206) від 21.12.2022; затверджено умови продажу об`єкта малої приватизації - Єдиного майнового комплексу державного підприємства «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» (код СДРПОУ 01125206) (протокол засідання аукціонної комісії від 15.12.2022 №1).

Позивач вказує, що відповідно до Інформаційного повідомлення Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях про проведення продажу на аукціоні об`єкта малої приватизації - єдиний майновий комплекс державного підприємства «МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ УСТЬ-ДУНАЙСЬК», отриманого позивачем з офіційного електронного інформаційного джерела Прозорро.Продажі, позивачу стало відомо, що 17 січня 2023 року буде здійснюватись аукціон з продажу єдиного майнового комплексу державного підприємства «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ», зокрема будівлі і споруди у складі частки 94/100 комплексу будівель та споруд, які знаходяться за адресою: м. Кілія, вул. Портова (в мин. Железнякова ), 4.

Позивач вказує, що у разі невжиття заявлених заходів забезпечення позову, Товариство з обмеженою відповідальністю «МОРСЬКИЙ ПОРТ ДУНАЙ-КІЛІЯ» не зможе захистити свої порушені права, а тому вважає правомірним накладення арешту на майно, а саме на комплекс будівель і споруд, які знаходяться за адресою: Одеська область, м. Кілія, вулиця Портова (в мин. Железнякова), 4, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 23 та заборону державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві і Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень) вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо об`єкту нерухомого майна, а саме комплексу будівель і споруд, які знаходяться за адресою: Одеська область, м. Кілія, вулиця Портова (в мин. Железнякова), 4, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 23 до вирішення справи по суті та набрання законної сили судовим рішенням. Також, винесенням оскаржуваного наказу порушуються вищевказані вимоги норм матеріального права, оскільки у державній власності знаходиться не окреме визначене майно в комплексі будівель та споруд, які знаходяться за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Портова (в мин. Железнякова ), 4, а частка в даному комплексі будівель та споруд в розмірі 94/100, що відповідно до вищевказаних норм матеріального права не може складати єдиний майновий комплекс та дане майно знаходиться не тільки в державній власності, а у власності суб`єкта господарювання приватного права, з чого слідує, що розпоряджатися даним майном можуть співвласники лише за обоюдною згодою, вищевказане нерухоме майно не може виставлятися на продаж на прилюдних торгах (аукціоні) без виділення частки кожному з співвласників.

Мотивувальна частина.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 ст. 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції не підлягає скасуванню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Відповідно до приписів ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою та подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів до забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди щодо виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Суд зазначає, що заява про забезпечення позову не може ґрунтуватися на припущеннях заявника. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Отже, у кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановить наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18 висловлено позицію про те, що необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися із предметом та підставами позову, а особа, яка заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового акта.

Частиною 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положеннями ч. 2 ст.76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, у розумінні зазначених положень обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. З урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 73 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 14.06.2018 по справі № 910/361/18.

У кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановить наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

За висновком об`єднаної палати Касаційного господарського суду викладеним у постанові від 16.08.2018 року у справі №910/1040/18, умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами немайнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів справи, позовною вимогою ТОВ «МОРСЬКИЙ ПОРТ ДУНАЙ-КІЛІЯ» є визнання незаконним та скасування наказу Регіонального відділення фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях № 1075 від 21.12.2022, яким затверджено протоколи засідання аукціонної комісії з продажу об`єкта малої приватизації - Єдиного майнового комплексу державного підприємства «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ».

Оскаржуваним наказом Регіонального відділення затверджено умови продажу Єдиного майнового комплексу державного підприємства «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ».

Таким чином, предмет позову жодним чином не пов`язаний із таким заходом забезпечення позову, як накладення арешту на державне майно. Колегія суддів також не вбачає будь-якої загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позовних вимог без застосування заходів забезпечення позову, наведених апелянтом.

Відповідно до ч. 12 ст. 137 ГПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відсутні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову в частині заборони Регіональному відділенню фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях проводити прилюдні торги.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заяви позивача про забезпечення позову, не містять доказів, які б дійсно свідчили про ґрунтовне підтвердження вчинення відповідачем будь-яких дій, направлених на неможливість або утруднення виконання рішення в цій справі у разі задоволення позову.

З огляду на викладене вище, провівши оцінку доводів апелянта щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням вимог розумності, обґрунтованості і адекватності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстнації про те, що вказана заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає, оскільки не містить обґрунтованих мотивів з посиланням на докази, на підставі яких можна було би дійти висновку, що невжиття заходів забезпечення позову, які позивач просить застосувати, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких прокурор звернувся до суду.

Крім того, припущення позивача, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до істотного ускладнення виконання рішення суду, без наведення відповідного обґрунтування, підтвердженого належними доказами, не може вважатися достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачем в заяві не наведено фактичних обставин, які б свідчили про реальну ймовірність ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у разі задоволення позову та обставин, які б підтверджували, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову ускладнить чи унеможливить ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

З огляду на викладене вище, суд першої інстанції вірно зазначив, що необхідно відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «МОРСЬКИЙ ПОРТ ДУНАЙ-КІЛІЯ» у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Інші доводи апеляційної скарги також жодним чином не спростовують висновків, до яких дійшла колегія суддів та не доводять неправильність чи незаконність рішення, прийнятого судом першої інстанції.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Висновки апеляційного господарського суду.

Згідно статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Будь-яких підстав для скасування ухвали Господарського суду Одеської області від 12.01.2023 про відмову у забезпеченні позову по справі №916/186/23 за результатами її апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено.

За вказаних обставин оскаржувана ухвала Господарського суду Одеської області від 12.01.2023 про відмову у забезпеченні позову по справі №916/186/23 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення із віднесенням витрат на оплату судового збору за подачу апеляційної скарги на апелянта.

Керуючись статтями 269-271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МОРСЬКИЙ ПОРТ ДУНАЙ-КІЛІЯ» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.01.2023 про відмову у забезпеченні позову по справі №916/186/23 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.01.2023 про відмову у забезпеченні позову по справі №916/186/23 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 14.03.2023.

Головуючий К.В. Богатир

Судді: Л.В. Поліщук

С.В. Таран