ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2023 року м.Дніпро Справа № 908/1413/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Іванова О.Г., Чус О.В.

секретар судового засідання: Абадей М.О.

учасники справи явку представників в судове засідання не забезпечили

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ на рішення Господарського суду Запорізької області від 16.11.2022 (повне рішення складено 25.11.2022, суддя Боєва О.С.) у справі №908/1413/22

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ, м. Запоріжжя

до відповідача: Головного управління державної казначейської служби України у Запорізькій області, м. Запоріжжя

про відшкодування немайнової шкоди в сумі 60 000,00 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ» звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Головного управління державної казначейської служби України у Запорізькій області про відшкодування за рахунок держави немайнової шкоди в розмірі 60 000,00 грн, завданої діями відповідача, які перешкоджають виконанню ухвали Запорізького окружного адміністративного суду від 11.01.2022 у справі №280/12233/21.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач у встановлений законом строк на виконав ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 11.01.2022 у справі №280/12233/21 та листом від 05.08.2022 неправомірно відмовив позивачу в поверненні з Державного бюджету України судового збору в сумі 1 816,00 грн.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 16.11.2022 у справі №908/1413/22 в задоволенні позову відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване недоведеністю позивачем неправомірності дій (бездіяльності) відповідача щодо виконання ухвали Запорізького окружного адміністративного суду від 11.01.2022 у справі №280/12233/21 та наявності шкоди.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ звернулося з апеляційною скаргою до Центрального апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду Запорізької області від 16.11.2022 у справі №908/1413/22 змінити, відшкодувати за рахунок держави немайнову шкоду в розмірі 60 000,00 грн, завдану бездіяльністю відповідача щодо виконання ухвали Запорізького окружного адміністративного суду від 11.01.2022 у справі №280/12233/21.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

- судом першої інстанції порушені вимоги ст. 19 Конституції України;

- суд дійшов помилкового висновку, що Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» не регулює взаємовідносини між платниками та органами Казначейства України в процесі виконання судових рішень щодо повернення коштів з державного бюджету відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір»;

- повернення коштів з державного бюджету відбувається тільки на підставі рішення суду, а не Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787;

- відповідач підтвердив отримання сканованої копії судового рішення; жодного доказу існування такої обставини як відсутність інформаційно технічної можливості перевірки електронної копії документів не надав, чого суд не дослідив;

- відповідач допустив бездіяльність за обставин, коли мав можливість реалізувати свої повноваження та виконати ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 11.01.2022 у справі №280/12233/21.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.11.2022 року для розгляду апеляційної скарги визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя Орєшкіна Е.В., судді: Іванов О.Г, Чус О.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.12.2022 зазначеною колегією суддів витребувано з Господарського суду Запорізької області справу №908/1413/22; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження справи до суду.

10.01.2023 справа №908/1413/22 надійшла до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.01.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ на рішення Господарського суду Запорізької області від 16.11.2022 у справі №908/1413/22; розгляд апеляційної скарги призначений у судове засідання на 07.03.2023.

06.02.2023 від Головного управління державної казначейської служби України у Запорізькій області до Центрального апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Господарського суду Запорізької області від 16.11.2022 у справі №908/1413/22 без змін.

Поданий відзив на апеляційну скаргу обґрунтований наступним:

- повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного бюджету та місцевих бюджетів, здійснюється на підставі Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787 (надалі Порядок №787);

- 31.08.2022 відповідачем виконано ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 11.01.2022 у справі №280/12233/21 та повернуто позивачу з державного бюджету судовий збір в сумі 1 816,00 грн;

- відповідачем відмови у поверненні коштів позивачу надано не було;

- відповідачем права заявника не порушені, всі дії вчинені в межах повноважень, визначених Порядком №787.

14.02.2023 на адресу Центрального апеляційного господарського суду надійшла заява від Головного управління державної казначейської служби України у Запорізькій області про участь у судовому засіданні, призначеному на 07.03.2023, в режимі відеоконференції із забезпеченням її проведення в Запорізькому апеляційному суді, яка ухвалою суду від 16.02.2023 задоволена.

У судове засідання 07.03.2023 сторони явку представників не забезпечили, причин неявки не повідомили, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином (рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень №№913, 905).

Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний господарський суд вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 11.01.2022 у справі №280/12233/21 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ» про повернення з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ" судового збору в розмірі 1 816 грн, сплаченого за платіжним дорученням № 1493 від 17.12.2021, згідно з п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» ( у зв`язку з поверненням позовної заяви).

04.08.2022 позивачем до Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області в електронній формі за допомогою засобів інформаційно-телекомунікаційних систем подано заяву про повернення судового збору в розмірі 1 816,00 грн згідно ухвали Запорізького окружного адміністративного суду у справі № 280/12233/21 від 11.01.2022.

В заяві вказано реквізити стягувача для перерахування коштів, а саме: рахунок UA7472673, отримувач: ТОВ «ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ», код 34155997, 69034, м. Запоріжжя, вул. Цимлянська, 29а.

Додатками до заяви вказано копію ухвали Запорізького окружного адміністративного суду, паперові копії електронних розрахункових документів.

Головне управління державної казначейської служби України у Запорізькій області листом від 05.08.2022 № 05.1-08.06-06/4141 на вищевказану заяву позивача щодо повернення сплаченого судового збору в сумі 1 816 грн, керуючись Порядком №787, повідомило, що законодавством не передбачено можливості повернення коштів з бюджету на підставі наданої в електронній формі копії судового рішення; таким чином, для повернення судового збору необхідно надати до Головного управління заяву про повернення судового збору, копію рішення, засвідчену відповідно до вимог Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 № 814, та оригінал або копію платіжного документу, що підтверджує перерахування коштів до бюджету. Крім того, зазначено, що у заяві на повернення судового збору не вказано найменування банку, в якому відкрито рахунок отримувача коштів та номер контактного телефону платника, що є обов`язковою інформацією, яка передбачена у пункті 5 розділу І Порядку № 787. Вказано, що питання щодо повернення коштів з бюджету буде розглянуто після надання до Головного управління належним чином оформлених документів, визначених пунктом 5 розділу І Порядку № 787.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ» вважає дії відповідача такими, що перешкоджають виконанню ухвали Запорізького окружного адміністративного суду від 11.01.2022 у справі № 280/12233/21, є неправомірними, що стало підставою звернення до господарського суду з позовом про відшкодування за рахунок держави немайнової шкоди в розмірі 60 000,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач, зокрема, зазначив, що Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» передбачено, що перерахування коштів за рішенням суду повинно бути здійснене протягом трьох місяців, а у випадку порушення вказаного строку стягувачу виплачується компенсація в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Відповідач не виконав рішення суду у встановлений законом строк, безпідставно відмовив у його виконанні. Предметом позову є присудження компенсації за порушення права на виконання в розумний строк ухвали Запорізького окружного адміністративного суду від 11.01.2022 у справі №280/12233/21.

У статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Статтею 56 Конституції України гарантовано право кожного на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідності до ч. 1 ст. 1173 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до приписів ч.ч. 1, 2 ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі: у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Для відшкодування шкоди необхідна наявність незаконного рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, наявність шкоди, протиправність дій її заподіювача та причинний зв`язок між його діями та шкодою, а тому позивач у цій справі повинен довести належними та допустимими доказами завдання йому шкоди, і що дії або бездіяльність відповідача є підставою для відшкодування шкоди у розумінні статей 1167, 1173 Цивільного кодексу України.

За змістом ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України передбачено право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 73, 74, 76, 79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Необхідною умовою для притягнення держави до відповідальності за дії, бездіяльність органу державної влади у вигляді відшкодування шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою. Наявність цих умов у межах розгляду цивільної справи має довести позивач, який звернувся з позовом про відшкодування шкоди (правова позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 920/715/17).

Статтею 170 Цивільного кодексу України визначено, що держава набуває та здійснює цивільні права і обов`язки через органи державної влади в межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 129-1 Конституції України держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Правові засади повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

За змістом ч. 5 статті 7 цього Закону повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Процедура повернення коштів, зарахованих до державного бюджету, визначена Порядком повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 (Порядок № 787), який розроблено на виконання статей 43,45,78 та 112 Бюджетного кодексу України, статті 43 Податкового кодексу України, статті 301 Митного кодексу України, статті 7 Закону України «Про судовий збір» та Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 375.

Згідно з п. 3 цього Порядку повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів та перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, у національній валюті здійснюється Казначейством або головними управліннями Казначейства з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в Казначействі відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

В абзаці шостому, сьомому пункту 5 Порядку № 787 встановлено, що у разі повернення судового збору (крім помилково зарахованого) до головних управлінь Казначейства подається копія судового рішення, засвідчена належним чином. Копія судового рішення, засвідчена належним чином, подається платником до відповідного головного управління Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Згідно з абзацом восьмим пункту 5 Порядку № 787 заява про повернення коштів з бюджету складається та подається платником до органу, що контролює справляння надходжень бюджету, з платежу, який підлягає поверненню (крім повернення судового збору, за виключенням помилково зарахованого), із обов`язковим зазначенням інформації в такій послідовності: найменування платника (суб`єкта господарювання) (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) фізичної особи (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті) та номер контактного телефону (для фізичної особи за її згодою), причина повернення коштів з бюджету, найменування та місцезнаходження банку, в якому відкрито рахунок отримувача коштів, та реквізити такого рахунка (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), номер карткового рахунка отримувача коштів (за наявності).

Заява про повернення з бюджету коштів судового збору, за виключенням помилково зарахованого, складається із обов`язковим зазначенням інформації, наведеної в абзаці восьмому цього пункту, і номера судового рішення та подається платником до відповідного головного управління Казначейства, Казначейства із оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету, копією судового рішення, засвідченою належним чином (абз. 9 п. 5 Порядку №787).

В абзацах 10, 13 п. 5 Порядку № 787 визначено, що за умови інформаційно-технологічних можливостей органу, що контролює справляння надходжень бюджету, головного управління Казначейства, Казначейства, платник може подати заяву до такого органу в електронній формі за допомогою засобів інформаційно-телекомунікаційних систем та з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах, електронних довірчих послуг та електронного документообігу. В електронній заяві також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку платнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним.

Під час подання платником заяви про повернення коштів з бюджету в електронній формі одночасно подається сканована копія з обов`язковим накладанням електронного підпису платника, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису відповідно до вимог Закону України «Про електронні довірчі послуги», документа на переказ або електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету, судового рішення, засвідченого належним чином (у разі повернення судового збору (крім помилково зарахованого), довіреності на отримання коштів довіреною особою, засвідченої згідно з вимогами Цивільного кодексу України, паспорта довіреної особи (у разі повернення коштів довіреній особі).

Отже, відповідно до встановленої Порядком №787 процедури при поданні заяви про повернення з бюджету судового збору в електронній формі обов`язковою є одночасна подача сканованої копії судового рішення, засвідченого належним чином.

Відповідно до змісту п. 2 ч. 1 ст.3, ч. 3 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом, є виконавчими документами. Виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку.

Згідно з п. 6 розділу XII Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України 20.08.2019 №814, ухвали про повернення судового збору засвідчуються гербовою печаткою суду.

Відповідач зазначає, що лист від 05.08.2022 №05.1-08.06-06/4441 був надісланий позивачу у зв`язку з відсутністю інформаційно технологічних можливостей щодо перевірки електронних копій документів та у зв`язку з невідповідністю заяви від 04.08.2022 вимогам п.5 розділу І Порядку №787 (не вказано найменування банку, в якому відкрито рахунок отримувача коштів, номер контактного телефону платника).

Доказів того, що при зверненні до Головного управління державної казначейської служби України у Запорізькій області 04.08.2022 із заявою в електронній формі про повернення судового збору на підставі ухвали Запорізького окружного адміністративного суду від 11.01.2022 у справі № 208/12233/21 позивач надав скановану копію зазначеного судового рішення, засвідчену належним чином, матеріали справи не містять; позивачем не доведено наявності інформаційно технологічних можливостей відповідача щодо перевірки електронних копій документів.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що доводи позивача про те, що відповідач має інформаційно-технічну можливість отримувати та обробляти документи в електронній формі, які надходять на його офіційну електронну адресу та міг перевірити цифровий підпис судді, яким скріплено вищевказану ухвалу суду, та повернути судовий збір на підставі поданої в електронній формі копії судового рішення, є безпідставними та не відповідають вимогам, встановленим Порядком №787.

Лист Головного управління державної казначейської служби України у Запорізькій області від 05.08.2022 № 05.1-08.6-06/4141 «Про порядок повернення судового збору» за своїм змістом не є відмовою у поверненні коштів, а є повідомленням про розгляд питання щодо повернення позивачу коштів з бюджету після надання до Головного управління належним чином оформлених документів, визначених пунктом 5 розділу І Порядку № 787.

Відповідно до пояснень відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, після надходження від ТОВ «ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ» заяви від 29.08.2022 № 280/12233/21 щодо повернення судового збору, до якої було додано засвідчену копію ухвали Запорізького окружного адміністративного суду від 11.01.2022 у справі №280/12233/21, Головним управлінням Державної казначейської служби України у Запорізькій області на рахунок позивача було здійснено повернення судового збору в розмірі 1 816 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 555 (#410037596) від 30.08.2022 з відміткою про його виконання 31.08.2022.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №826/17656/16, від 30.04.2020 у справі №804/2076/17, сам факт відсутності певного результату (виплати коштів за судовим рішенням) не може бути достатнім підтвердженням того, що суб`єкт владних повноважень допустив протиправну бездіяльність. Про протиправність може свідчити, зокрема, те, що суб`єкт владних повноважень бездіяв за обставин, коли мав реальну можливість реалізувати свої повноваження, повинен був це зробити, але не зробив (чи зробив несвоєчасно, з порушенням процедури чи інших вимог), що спричинило порушення прав та інтересів особи.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач в обґрунтування своїх вимог посилається в тому числі на норми Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

За змістом ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» цим Законом закріплені гарантії щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, в яких боржниками є державні органи, державні підприємства, установи, організації, а також юридичні особи, примусова реалізація майна яких забороняється відповідно до законодавства.

Зазначений Закон не регулює взаємовідносини між платниками та органами Казначейства України в процесі виконання судових рішень щодо повернення коштів з державного бюджету відповідно до статті 7 Закону України «Про судовий збір», тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що норми Закону України Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» до спірних відносин не застосовуються.

Враховуючи викладене, доводи позивача про неправомірність дій (бездіяльності) відповідача щодо виконання ухвали Запорізького окружного адміністративного суду від 11.01.2022 у справі №280/12233/21 про повернення позивачу судового збору з Державного бюджету є недоведеними, внаслідок чого судом першої інстанції правомірно відмовлено в задоволенні позову.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують правомірних висновків суду першої інстанції.

Таким чином, апеляційний господарський суд вважає рішення Господарського суду Запорізької області від 16.11.2022 у справі №908/1413/22 таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Запорізької області у даній справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 282-284, 287 - 289 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ на рішення Господарського суду Запорізької області від 16.11.2022 у справі №908/1413/22 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 16.11.2022 у справі №908/1413/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право, порядок та строк касаційного оскарження визначені ст. ст. 287 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 14.03.2023.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя О.В. Чус

Суддя О.Г. Іванов