ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
28.02.2023 Справа № 914/1439/22
За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «РЄАЛТРЕЙД», м.Дніпро,
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІОН+», м. Львів,
про стягнення 733'416,50 грн. заборгованості,
Суддя Б. Яворський,
при секретарі О. Муравець.
Представники сторін:
від позивача: не з`явився,
від відповідача: не з`явився.
Відводів складу суду сторонами не заявлялося.
У провадженні Господарського суду Львівської області перебувала справа №914/1439/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РЄАЛТРЕЙД» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІОН+» про стягнення 733'416,50 грн. заборгованості за договором поставки №81 від 11.05.2020, з яких: 689'120,60 грн. основний борг, 39'660,00 грн. втрат від інфляції, 4'635,57 грн. 3% річних. У позовній заяві позивач також зазначив, що очікує понести витрати за надання правової (правничої) допомоги в розмірі 15'000,00 грн, і такі докази будуть подані у порядку ч.8 ст.129 ГПК України.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 26.01.2023 позовні вимоги задоволено. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІОН+» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РЄАЛТРЕЙД» 689'120,60 грн основного боргу, 39'660,00 грн втрат від інфляції, 4'635,57 грн 3% річних та 11'001,24 грн судового збору.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Під час розгляду справи по суті представник позивача заявив, що докази понесення витрат будуть подані у порядку ч.8 ст.129 ГПК України.

03 лютого 2023 ТОВ «РЄАЛТРЕЙД» звернулося до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат розмірі 19'500,00 грн (вх.№ 462/23), з доказами її скерування відповідачу. До поданої заяви долучено копію договору про надання абонентських юридичних послуг №01/01-02/2021 від 01.02.2021 з додатком №3 від 15.06.2022 та додатковою угодою №2 від 29.12.2022 до нього, копію акту приймання-передачі наданої професійної правничої (правової) допомоги) №8 від 26.01.2023, рахунку на оплату наданих послуг №01/26-01/2023 від 26.01.2023 та доказів його оплати.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 03.02.2023 заяву передано на розгляд судді Яворському Б.І.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 03.02.2023 заяву про ухвалення додаткового рішення призначено до розгляду на 03.01.2023. Явка сторін обов`язковою не визнавалась. Ухвала суду була надіслана поштою, а також на електронну адресу сторін, докази про що знаходяться в матеріалах справи.

Представник позивача у судове засідання 14.02.2023 не з`явився. Суд встановив, що згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Авіон+» уже зареєстроване за адресою: 79006, м.Львів, вул.Т.Шевченка, 313, корп.8, офіс 160. Тому, ухвалою від 14.02.2023 суд відклав розгляд заяви та повідомив позивача про необхідність надіслання відповідачу зави про ухвалення додаткового рішення за належною адресою.

20.02.2023 позивач подав клопотання (вх.№4357/23) про долучення до матеріалів справи доказів надіслання заяви відповідачу.

У судове засідання 28.02.2023 представники сторін не з`явились. Відповідач щодо заяви про стягнення витрат на правничу допомогу не заперечив.

Згідно ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Відповідно до ч. 1 та ч.3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ст.126 ГПК України).

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ст.126 ГПК України).

У розумінні положень ч. 5 статті 126 ГПК України суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Судові витрати, крім судового збору, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч.8 ст.129 ГПК України).

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надано копію договору про надання абонентських юридичних послуг №01/01-02/2021 від 01.02.2021, укладений Адвокатським об`єднанням «Адвіс» (виконавець) та ТОВ «РЄАЛТРЕЙД» (замовник). Предметом договору є надання юридичних послуг у вигляді абонентського обслуговування. Яке відповідає пакету «ексклюзив», зміст якого міститься в додатку №1 до договору (п.1.2).

Згідно п.3.2 договору склад (пакет) послуг, що надаються юридичною компанією в рамках абонентського обслуговування визначається згідно додатку №1 до даного договору.

У додатку №3 від 15.06.2022 сторони погодили, що предметом юридичних послуг за таким є надання професійної правничої (правової) допомоги замовнику з питань підготовки та подання АО від імені ТОВ «РЄАЛТРЕЙД» до Господарського суду Львівської області позовної заяви про стягнення з ТОВ «АВІОН+» заборгованості за договором поставки №81 від 11.05.2020, збитків від інфляції та 3% річних та подальшого супроводження в суді першої інстанції цього судового спору.

Перелік обов`язків виконавця визначено у пунктах 1.3-1.3 договору.

Сторони погодили, що вартість юридичних послуг буде розраховуватись, виходячи із фактичної кількості наданих юридичних послуг (професійної правничої допомоги) під час підготовки, складання, подання до суду позовної заяви та супроводження спору в суді першої інстанції, із розрахунку 1'000,00 грн без ПДВ, за одну годину послуг (п.2 додатку).

Додатковою угодою №2 від 29.12.2022 сторони погодили умови чинності договору до 31.12.2023 року.

Відповідно до положень статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

З огляду на предмет договору про надання юридичної допомоги об`єктом оплати за договором є надані адвокатом юридичні послуги.

Згідно ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У постанові від 08.04.2020 у справі № 306/1198/17 Верховний Суд зазначив, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, суд не вправі втручатися у ці правовідносини (п.28 додаткової постанови ВП ВС від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, п.19 додаткової постанови від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).

Крім того, Великою Палатою Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 викладено правову позицію про те, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

На підставі зазначеного, під час вирішення питання про розподіл судових витрат у цій справі суд враховує, що згідно акту приймання-передачі наданої професійної правничої (правової) допомоги №8 від 26.01.2023 АО «АДВІС» надало наступну правничу допомогу: аналіз документів замовника; підготовка додатків до позовної заяви; складання розрахунку заборгованості, збитків від інфляції та 3% річних; складання, оформлення та подання позовної заяви; аналіз відзиву на позовну заяву; складання, оформлення та подання заяви про забезпечення позову; участь в судових засіданнях.

Суд відзначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова ВП ВС від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (п. 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п. 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У вартість послуг позивач включив складання та подання заяви про забезпечення позову (1.5 год витраченого часу, вартість 1'500,00 грн). Ухвалою суду від 19.01.2023 у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено, тому розмір понесених витрат у цій частині не підлягають відшкодуванню з відовідача.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що сторони визначили погодинну оплату наданої правової допомоги, пов`язаність витрат із розглядом справи, її складністю, матеріально-правовою складовою, а також застосовуючи зазначені вище критерії реальності та розумності розміру заявлених витрат на оплату послуг адвоката до відшкодування, їх необхідності та обсягом наданих адвокатом послуг, враховуючи всі аспекти та характер спірних правовідносин у справі та, виходячи із загальних засад господарського законодавства щодо принципів диспозитивності, рівності усіх учасників, суд дійшов висновку про наявність підстав для винесення додаткового рішення у справі про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 18'000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 13, 74, 86, 126, 126, 129, 130, 221, 244, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «РЄАЛТРЕЙД» про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІОН+» (79006, м.Львів, вул.Т.Шевченка, 313, корп.8, офіс 160; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РЄАЛТРЕЙД» (49054, м.Дніпро, пр.Олександра Поля, буд.101; ) 18'000,00 грн. витрат на правову допомогу.

3. У задоволенні решти вимог відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст додаткового рішення складено 06.03.2023.

Додаткове рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Б. Яворський