Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Господарський суд Харківської області 13 березня 2023 року м. Харків
справа № 922/204/23
склад суду:суддя Бринцев О.В.
позивач:Публічне акціонерне товариство "СУМИХІМПРОМ"
відповідач: Товариство з додатковою відповідальністю "РОСС"
вимоги позивача:стягнення 440.490,70 грн
без виклику учасників справи

ОПИСОВА ЧАСТИНА

1. СУТЬ СПОРУ.

1.1. Позивач просить суд стягнути грошові кошти (попередню оплату), а також штрафні санкції, відсотки річних та інфляційні втрати, внаслідок невиконання відповідачем свого обов`язку з поставки обумовленого товару Відповідач заперечень проти позову не надав.

2. ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

2.1. Між ПАТ «Сумихімпром» (покупець) та ТДВ «Росс» (постачальник) був укладений Договір поставки від 19.08.2021 №27-561 (далі Договір). Згідно з його умовами постачальник зобов`язується поставити покупцю товар, зазначений у пункті 1.2., а покупець прийняти та оплатити такий товар. Покупець здійснює попередню оплату на рахунок постачальника в розмірі 50% вартості товару та 50% після отримання повідомлення про готовність товару до відвантаження протягом 3 робочих днів.

2.2. Позивачем були виставлені відповідачеві рахунки на оплату від 19.08.2021 №№72903, 72906 на загальну суму 488.911,00 грн.

2.3. На виконання умов Договору позивач перерахував відповідачеві попередню оплату в розмірі 244.455,50 грн (50% від вартості товару), що підтверджується платіжним дорученням від 19.08.2021 №16525.

2.4. Листом від 17.01.2022 вих. №1701/1 відповідач повідомив позивача про затримку відвантаження товару за Договором та орієнтовну дату виготовлення та поставки товару. У відповідь на вказаний лист позивач повідомив відповідача про непогодження дати поставки товару, а також просив пришвидшити поставку обладнання.

2.5. В подальшому позивач звернувся до відповідача з претензією від 17.11.2022 №2684/15, в якій вимагав повернути отримані кошти в сумі 244.455,50 грн, сплачені в якості 50% попередньої оплати.

2.6. Як зазначає позивач, станом на час подання позовної заяви відповідач відповіді на претензію не надіслав, обумовлений товар не поставив, попередню оплату в розмірі 244.455,50 грн не повернув.

3. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА. ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ ПОЗИВАЧА.

3.1. Предметом даного позову є стягнення з відповідача на користь позивача попередньої оплати в сумі 244.455,50 грн, пені в сумі 89.470,71 грн, штрафу в розмірі 34.223,77 грн, інфляційних втрат у сумі 64.725,76 грн та 3% річних у сумі 7.617,96 грн.

3.2. Юридичними підставами позову є статті 253, 255, 509, 524, 525,533-535, 625, 693 ЦК України.

3.3. Фактичними підставами позову є бездіяльність відповідача в частині повернення попередньої оплати за непоставлений товар.

4. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА. ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ ВІДПОВІДАЧА.

4.1. Відповідач відзив на позов не надав.

5. ІНШІ ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

5.1. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 19.01.2023, враховуючи незначну складність характеру спірних правовідносин, справу 922/204/23 визнано малозначною, відкрито спрощене позовне провадження та призначено розгляд справи без повідомлення учасників справи.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

6.1. З урахуванням предмету позовних вимог, їх юридичних та фактичних підстав, суд визначає, що перелік обставин, які є предметом доказування у справі, становлять обставини, від яких залежить відповідь на такі ключові питання:

- Чи були порушені відповідачем зобов`язання в частині поставки товару? Якщо так, то чи є це підставою для застосування способів захисту права обраних позивачем?

- Чи правильно виконані розрахунки штрафних санкцій, відсотків річних та інфляційних втрат?

6.2. У відповідності до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно позивач має довести наявність обставин, що дають ствердну відповідь на ключові питання, а відповідач негативну.

7. ВИСНОВОК СУДУ ПРО ПОРУШЕННЯ ВІДПОВІДАЧЕМ УМОВ ДОГОВОРУ.

7.1. Позивач стверджує, що відповідачем були порушені зобов`язання за Договором в частині поставки товару.

7.2. Суд погоджується з цими твердженнями позивача з огляду на наступне.

7.3. Відповідно до статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

7.4. У відповідності до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

7.5. Згідно з частиною другою статті 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

7.6. Зі змісту зазначеної норми права випливає, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. У разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

7.7. Відповідно до частин третьої-четвертої статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

7.8. З матеріалів справи судом встановлено, що на виконання умов Договору позивач здійснив попередню оплату в розмірі 244.455,50 грн (50% від вартості товару), що підтверджується копією платіжного доручення від 19.08.2021 №16525.

7.9. В порушення пункту 3.2. Договору відповідач не повідомив позивача протягом 93 календарних днів про готовність товару до відвантаження. Лише 01.02.2022 на електрону адресу позивача відповідач надіслав лист від 17.01.2022 вих. №1701/1, в якому повідомив про затримку виконання замовлення за Договором, а також зазначив про орієнтовний строк виконання замовлення 20.03.-24.03.2022. Позивач з даним строком не погодився та просив пришвидшити поставку обладнання за Договором. В подальшому позивач позивач звернувся до відповідача з претензією від 17.11.2022 №2684/15, в якій вимагав повернути отримані кошти в сумі 244.455,50 грн.

7.10. В матеріалах справи відсутні як докази поставки обумовленого товару за Договором, так і докази повернення передоплати у сумі 244.455,50 грн.

7.11. Всупереч вимог статті 13 та статті 74 ГПК України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень) відповідач доказів на спростування викладених обставин не надав.

7.12. Суд зазначає, що відсутність дій відповідача щодо поставки товару, надає позивачу право на "законне очікування", що йому будуть повернуті кошти попередньої оплати. Не повернення відповідачем цих коштів прирівнюється до порушення права на мирне володіння майном (рішення ЄСПЛ у справах "Брумареску проти Румунії" (п. 74), "Пономарьов проти України" (п. 43), "Агрокомплекс проти України" (п. 166).

7.13. У зв`язку з цим суд приходить до висновку про наявність у справі достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача попередньої оплати за Договором у розмірі 244.455,50 грн.

8. ВИСНОВОК СУДУ ПРО ЧАСТКОВЕ СТЯГНЕННЯ ПЕНІ, ШТРАФУ, ВІДСОТКІВ РІЧНИХ ТА ІНФЛЯЦІЙНИХ ВТРАТ.

8.1. Крім суми попередньої оплати позивач просить суд стягнути з відповідача пеню в сумі 89.470,71 грн, штраф у розмірі 34.223,77 грн, інфляційні втрати в сумі 64.725,76 грн та 3% річних у сумі 7.617,96 грн.

8.2. Суд вважає, що зазначені суми нараховані позивачем відповідачеві частково обґрунтовано. Підставами такого висновку є наступне.

8.3. Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором (частини перша статті 216 ГК України).

8.4. Пеня та штраф за порушення строку поставки товару передбачені пунктом 6.2. Договору. Згідно з положеннями якого у разі порушення строків постачання товару постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі 0,1% вартості непоставленого в строк товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% вартості непоставленого товару.

8.5. Отже, позивач має право здійснити нарахування пені та штрафу за період прострочення поставки товару за кожен день прострочення.

8.6. Натомість, суд не погоджується з твердженням позивача про те, що поставка товару мала бути здійснена відповідачем не пізніше 01.12.2021. Оскільки, жодним із пунктів Договору не передбачений чіткий строк поставки товару. Навпаки, виникненню зобов`язання відповідача з поставки товару має передувати виконання позивачем зобов`язання з повної оплати вартості товару (пункт 4.1. Договору), у свою чергу обов`язок позивача з повної оплати вартості товару залежить від надходження від відповідача повідомлення про готовність товару до відвантаження (пункт 3.1. Договору).

8.7. Враховуючи відсутність у матеріалах справи доказів здіснення позивачем повної оплати вартості товару в сумі 488.911,00 грн, то, відповідно, відсутні підстави стверджувати про порушення відповідачем строків постачання товару. А отже відсутні правові підстави для нарахування пені та штрафу відповідно до положень пункту 6.2. Договору, оскільки цим пунктом встановлена відповідальність постачальника, зокрема, за порушення строків постачання товару, чого в даному випадку судом не встановлено.

8.8. Частиною другою статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

8.9. Абзацом 2 пункту 6.2. Договору передбачено, що у разі здійснення покупцем попередньої оплати постачальник повертає покупцю кошти з урахуванням індексу інфляції.

8.10. На підставі вказаних положень позивач нарахував відповідачеві 3% річних у сумі 7.614,96 грн та інфляційні втрати в розмірі 64.725,76 грн за період з 02.12.2021 по 15.12.2022 на попередню оплату.

8.12. При цьому, судом враховано правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі №918/631/19, згідно з якою стягнення з постачальника суми попередньої оплати, перерахованої за договором поставки, вважається грошовим зобов`язанням у розумінні статті 625 Цивільного кодексу України, та при стягненні цієї суми підлягає застосуванню частина 2 статті 625 цього Кодексу щодо нарахування до стягнення з відповідача суми інфляційних втрат та 3 % річних.

8.13. Натомість, суд зазначає, що умовами Договору не встановлений конкретний строк повернення постачальником (відповідачем) попередньої оплати у випадку невиконання обов`язку з поставки товару. А отже, обов`язок відповідача з повернення попередньої оплати виникає після пред`явлення позивачем письмової вимоги в порядку частини другої статті 530 ЦК України.

8.14. Днем пред`явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв`язку і підприємством зв`язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред`явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення (див. постанову Верховного Суду від 13.06.2018 у справі №522/799/16-ц).

8.15. Судом встановлено, що з вимогою про повернення попередньої оплати позивач звернувся до відповідача лише 17.11.2022, надіславши на адресу останнього претензію про повернення грошових коштів від 17.11.2022 №2684/15. Згідно з інформацією, яка міститься на веб-сторінці Укрпошти (https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html), поштове відправлення за №551 надійшло 26.11.2022 на відділення поштового зв`язку №61052 та не було вручене відповідачеві під час доставки з «інших причин».

8.16. Таким чином, зважаючи на надходження претензії про повернення грошових коштів від 17.11.2022 №2684/15 на відділення поштового зв`зяку 26.11.2022, останнім днем повернення попередньої оплати є 30.11.2022.

8.17. Враховуючи вищенаведене, здійснивши перерахунок відсотків річних за період з 01.12.2022 по 15.12.2022 на суму попередньої оплати (244.455,50 грн), суд зазначає, що їх розмір становить 301,38 грн. В іншій частині (7.313,58 грн), відсотки річних, які були нараховані позивачем за період з 02.12.2021 по 30.11.2022, задоволенню не підлягають.

8.18. Також не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат у розмірі 64.725,76 грн, оскільки розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж. Натомість, період прострочення відповідачем виконання зобов`язання з повернення попередньої оплати становив менше місяця (з 01.12.2022 по 15.12.2022), а тому в даному випадку виключається застосування до відповідача відповідальності в частині спати суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, передбаченої частиною другою статті 625 ЦК України.

9. ВИСНОВОК СУДУ ПРО ЧАСТКОВЕ ЗАДОВОЛЕННЯ ПОЗОВУ.

9.1. Підсумовуючи вищенаведене, виходячи із заявлених позивачем вимог та наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача шляхом стягнення з відповідача попередньої оплати в сумі 244.455,50 грн та 3% річних у сумі 301,38 грн.

9.2. В частині стягнення пені в сумі 89.470,71 грн, штрафу в сумі 34.223,77 грн, 3% річних у сумі 7.313,58 грн та інфляційних втрат у розмірі 64.725,76 грн суд відмовляє.

10. СУДОВІ ВИТРАТИ.

10.1. Згідно статі 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підставі, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Відповідно, витрати зі сплати судового збору в розмірі 3.671,35 грн (1,5% від суми задоволених позовних вимог) покладаються на відповідача, в іншій частині 2.936,01 грн залишаються за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «РОСС» (61017, м. Харків, вул. Велика Панасівська, 129, ) на користь Публічного акціонерного товариства «СУМИХІМПРОМ» (40003, м. Суми, вул. Харківська, П/В 12, )

- попередню оплату в сумі 244.455,50 грн;

- 3% річних у сумі 301,38 грн;

- витрати зі сплати судового збору в розмірі 3.671,35 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції Східного апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне рішення складено 13.03.2023.

Суддя Бринцев О.В.