ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"07" березня 2023 р. Справа № 924/52/23

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Виноградової В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом першого заступника керівника Шепетівської окружної прокуратури, м. Шепетівка Хмельницької області в інтересах держави в особі Нетішинської міської ради, м. Нетішин Хмельницької області

до ОСОБА_1 , м. Рівне

про стягнення 6525,69 грн безпідставно збережених коштів

за участю:

прокурора: Веселовська О.П.

представники позивача та відповідача не з`явилися

Ухвала постановляється 07.03.2023, оскільки підготовче засідання 08.02.2023, 21.02.2023 відкладалось.

У засіданні оголошено вступу і резолютивну частини ухвали.

встановив: перший заступник керівника Шепетівської окружної прокуратури, м. Шепетівка Хмельницької області звернувся до суду в інтересах держави в особі Нетішинської міської ради, м. Нетішин Хмельницької області із позовом до ОСОБА_1 , м. Рівне про стягнення 6525,69 грн безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :02:007:0833, розташованою в місті Нетішині за адресою: вулиця Промислова, площею 0,0295 га.

Ухвалою суду від 20.01.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання 08.02.2023, яке у подальшому відкладено на 21.02.2012, 07.03.2023.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач набула у власність об`єкт нерухомого майна (будівлю виробничого корпусу), який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :02:007:0833 площею 0,0295 га по вул. Промисловій, 2/6 у м. Нетішині, що належить до комунальної власності та відноситься до земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств. Проте з моменту набуття права власності на майно право оренди земельною ділянкою відповідачем не оформлено, кошти за користування земельною ділянкою не сплачено, що свідчить про безпідставне збереження коштів у вигляді орендної плати. Як на правову підставі позову прокурор посилається на положення ст. ст. 83, 1212-2014 ЦК України, ст. ст. 151, 153 ГК України, ст. ст. 92, 93, 116, 120, 12, 126, 141, 152, 206 Земельного кодексу України, ст. 116 Закону України Про оренду землі, ст. 2 Закону України Про плату за землю, ст. ст. 14, 289 Податкового кодексу України, ст. 13 Закону України Про оцінку земель, ст. 63 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні.

Відповідач у відзиві на позовну заяву (від 18.02.2023) проти позову заперечив, звернувши увагу на наявність зареєстрованого договору оренди землі від 12.08.2015 №460, укладеного з ТОВ «Крот УБ ХАЕС». Вважає, що на спірні правовідносини не поширюється дія ст. 1212 ЦК України, оскільки плата за землю регулюється нормами Податкового кодексу України. При цьому нерухоме майно, яке належить відповідачу, займає лише площу в 242 кв.м. і відсутнє рішення комісії, передбачене Порядком визначення і відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженим постановою КМУ від 19.04.1993 №284.

У відповіді на відзив (від 24.02.2023) позивач зауважила, що відповідачем було відкликано заяву про передачу в оренду земельної ділянки, на якій знаходиться належний їй об`єкт нерухомого майна. При цьому з огляду на положення ст. 120 Земельного кодексу України при розрахунку суми коштів, що підлягають стягненню з відповідача, береться до уваги площа земельної ділянки, а не об`єкту нерухомого майна.

Прокурор у відповіді на відзив (від 23.02.2023) вважає твердження відповідача про ухилення позивача від укладання договору оренди безпідставними, а використання відповідачем земельної ділянки без достатньої правової підстави має наслідком відшкодування позивачу всіх доходів, які він міг одержати від цього майна в порядку ст. ст. 1212-1214 ЦК України, чим спростовується можливість застосування до спірних правовідносин податкового законодавства. Зазначив, що земельна ділянка є сформованою (з відповідною площею) з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації в Державному земельному кадастрі.

Позивач представника у засідання 07.03.2023 не направив, проте на адресу суду надіслав клопотання (від 06.03.2023) про проведення засідання за відсутності його представника.

Відповідач представника у засідання не направив. На адресу суду надійшло клопотання відповідача (від 06.03.2023) про закриття провадження у справі в порядку ст. 231 ГК України, в якому зазначено про сплату відповідачем на рахунок позивача коштів в сумі 6525,69 грн, у підтвердження чого надано квитанцію від 06.03.2023 №5Р8Т-РН63-Н87Р-10М5.

Сплата відповідачем позивачу коштів в сумі 6525,69 грн підтверджена також випискою по рахунку від 07.03.2023, надісланою позивачем на адресу суду.

Прокурор у засіданні подала клопотання про закриття провадження у справі відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмета спору з огляду на добровільне виконання відповідачем позовних вимог та усунення порушень, які призвели до звернення до суду з позовом.

При розгляді клопотання про закриття провадження у справі судом враховується, що відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Предмет спору - це об`єкт спірних правовідносин, певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття рішення у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи, зокрема, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи, у тому числі шляхом перерахування боргу після звернення кредитора з позовом за умови подання доказів такого врегулювання.

За таких обставин, подальше продовження процесу стає недоцільним.

Верховний Суд у постанові від 09.12.2020 у справі № Б-7732/2-25 звертає увагу, що "відсутність предмета спору" в розумінні п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України означає припинення існування спірних правовідносин внаслідок певних обставин (оплати боргу, знищення предмета спору, скасування оспорюваного акту).

Як убачається з матеріалів справи, відповідачем сплачено позивачу кошти в сумі 6525,69 грн, про що свідчать квитанція від 06.03.2023 та надана позивачем виписка з рахунку за 07.03.2023, тобто предмет спору припинив існувати.

З огляду на встановлені обставини справи, подані відповідачем та позивачем в обґрунтування закриття провадження докази, позицію прокурора, суд, вважає, що заяви прокурора, відповідача про закриття провадження підлягають задоволенню, а провадження у справі - закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

У ч. 2 ст. 185 ГПК України передбачено, що за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись ст. ст. 185, 231, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі №924/52/23 за позовом першого заступника керівника Шепетівської окружної прокуратури, м. Шепетівка Хмельницької області в інтересах держави в особі Нетішинської міської ради, м. Нетішин Хмельницької області до ОСОБА_1 , м. Рівне про стягнення 6525,69 грн безпідставно збережених коштів.

Ухвала набирає законної сили 07.03.2023.

Ухвала може бути оскаржена у строки та порядку, встановлені ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 08.03.2023.

Суддя В.В. Виноградова

1 до справи,

2 Шепетівська окружна прокуратура (),

3 Хмельницька обласна прокуратура (),

4 Нетішинська МР (30100, Хмельницька область, м. Нетішин, вул. Шевченка, 1; ),

5 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).