ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2023 р. Справа №926/3111/22

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді: Марка Р.І.,

Суддів Желіка М.Б.,

Скрипчук О.С.,

Секретар судового засідання: Чудяк Х.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Попов В.Д.,

від відповідача: Іванюк О.О.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Юрковецької сільської ради б/н від 31.10.2022 (вх. № 01-05/2681/22 від 03.11.2022)

на рішення Господарського суду Чернівецької області від 06.10.2022, повний текст рішення складено 11.10.2022

у справі № 926/3111/22 (суддя В.П. Ярошенко)

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Чернівцігаз збут, м. Чернівці,

до відповідача: Юрковецька сільська рада, с. Юрківці Чернівецького р-ну Чернівецької обл.,

про: стягнення заборгованості в сумі 144 444, 33 грн

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 06.10.2022 у справі №926/3111/22 позов Товариства з обмеженою відповідальністю Чернівцігаз збут до відповідача Юрковецької сільської ради про: стягнення заборгованості в сумі 144 444, 33 грн задоволено повністю. Стягнуто з Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Чернівцігаз Збут заборгованість в сумі 144 364, 33 грн, з яких: 1308, 33 грн - неустойка, 143 056, 00 грн - штраф та компенсацію по сплаті судового збору в розмірі 2481,00 грн.

Суд першої інстанції, перевіривши наявні в справі докази, дійшов до висновку, що підписаними договорами підтверджується, що при укладенні договору сторонами досягнуто згоди з усіх його істотних умов, включно з предметом, ціною, відповідальністю сторін, тощо. Погоджена сторонами відповідальність споживача за зменшення та за перевищення споживання газу від договірного обсягу, замовленого споживачем, викладена в п. 6.2.п. 6.2.3. договору та не потребує додаткового тлумачення.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Юрковецька сільська рада оскаржила таке в апеляційному порядку. Апеляційна скарга б/н від 31.10.2022 (вх. №01-05/2681/22) надійшла на адресу Західного апеляційного господарського суду 03.11.2022.

В апеляційній скарзі апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції було винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права та висновки суду не відповідають обставинам справи з огляду на те, що судом першої інстанції не досліджено та не надано оцінки доводам відповідача щодо протиправного заниження ТОВ «Чернівцігаз 3бут» підтверджених обсягів природного газу за листопад-грудень 2018 року, оскільки, у зв`язку з початком створення об`єднаної територіальної громади шляхом реорганізації Баламутівської, Горошовецької, Добринівської, Погорилівської, Равинецької та приєднання їх до Юрковецької сільської ради, відповідач не міг з чіткістю спрогнозувати точний обсяг природного газу на 2018 рік. З огляду на це, сторонами додатково були укладені Договори №41EBChrZ246-18 від 23.07.2018 року, №41EBChrZ2402-18 від 07.12.2018 року, №41EBChrZ2431-18 від 21.12.2018 року з метою дозамовлення додаткових об`ємів природного газу.

Також, відповідач вказує, що саме порушення договору не може бути підставою для застосування цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування збитків, оскільки потребує доказування всіх елементів складу цивільного правопорушення наявність яких позивачем під час розгляду справи не доведено, а тому цивільна відповідальність відповідача у вигляді відшкодування збитків не настає. Вказане в свою чергу є безумовною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог ТОВ «Чернівцігаз Збут» в цілому.

Окрім цього, на думку апелянта, суд першої інстанції порушив норми процесуального права, а саме - задовольнив клопотання представника позивача про зменшення позовних вимог в порушення вимог частини 2 статті 46 ГПК України.

18.11.2022 та 23.11.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз збут» надійшли відзиви б/н б/д (вх. №01-04/6514/22 та вх. №01-04/6631/22) на апеляційну скаргу, в яких позивач вважає, що відповідачем не наведено обґрунтованих підстав, які б спростовували аргументи суду першої інстанції, викладені в рішенні. Доводи представника відповідача не підтверджені жодними належними, допустимими та достатніми доказами, які суд міг би міг оцінити і надати їм належну оцінку, спростовуються наведеними судом в рішенні висновками і відповідними доказами, які містяться в матеріалах справи, з огляду на те, що підписаними договорами підтверджується, що при укладенні договору сторонами досягнуто згоди з усіх його істотних умов, включаючи предмет, ціну, відповідальність сторін, тощо. Погоджена сторонами відповідальність споживача за зменшення та за перевищення споживання газу від договірного обсягу, замовленого споживачем, викладена в п. 6.2.п. 6.2.3. договору та не потребує додаткового тлумачення.

Також, позивач вказує, що відповідач жодного разу не заявив про свою відмову від Договору у зв`язку із непогодженням його умов, не укладав з Позивачем угоду про припинення дії цього Договору, не припиняв власне споживання газу та не заявляв вимогу про тлумачення змісту Договору №41EBChrZ246-18 від 23.07.2018 року на постачання природного газу для потреб споживачів, що не є побутовими.

07.12.2022 від позивача надійшли письмові пояснення вих. №587007.2-Ск-2355-1222 від 07.12.2022 (вх. №01-04/6977/22), в яких позивач зазначає, що матеріали справи №926/3111/22 не містять жодного доказу нарахування позивачем штрафних санкцій відповідачу за зменшення та за перевищення споживання газу від договірного обсягу за Договорами № 41EBChrZ246-18 від 11 травня 2018 року, № 41EBChrZ402-18 від 07.12.2018 року та № 41EBChrZ2431-18 від 21.12.2018 року.

Також, позивач вказує, що загальний обсяг спожитого відповідачем природного газу за Договором №41EBChrZ246-18 від 23.07.2018 року за період вересень 2018р. - грудень 2018р. становить 57 983 куб.м, що підтверджується, матеріалами справи, які містять підписані сторонами та скріплені печатками акти приймання-передачі природного газу, які у відповідності до п. 2.9. Договору були належним чином оформлені сторонами та які є доказами фактичного спожитого відповідачем обсягу природного газу у спірному періоді по Договору №41EBChrZ246-18 від 23.07.2018 року. Зазначає, що під час дії договору відповідач споживав природний газ на умовах Договору, жодного разу не заявив про свою відмову від Договору у зв`язку із непогодженням його умов, не укладав з позивачем угоду про припинення дії цього Договору та не припиняв власне споживання газу.

08.12.2022 від представника Юрковецької сільської ради адвоката Іванюк О.О. надійшли письмові пояснення б/н від 08.12.2022 (вх. №01-04/7025/22), в яких апелянт надає власний розрахунок санкцій, який, на думку відповідача, повинен був бути застосованим відповідно до даних підтвердженого обсягу постачання газу в зведеній таблиці, копії рахунків та платіжних доручень.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.11.2022 вказану справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Марка Р.І., суддів Желіка М.Б., Скрипчук О.С.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 08.11.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою, Юрковецької сільської ради та призначено розгляд справи на 28.11.2022.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 08.11.2022 оголошено перерву у розгляді даної справи до 12.12.2022.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 12.12.2022 розгляд даної справи призначено на 16.01.2023.

16.01.2023 судове засідання не відбулось у зв`язку із відсутністю електроенергії в приміщенні Західного апеляційного господарського суду.

Ухвалою суду від 16.01.2023 справу призначено на 31.01.2023.

Ухвалою суду від 31.01.2023 справу призначено на 21.02.2023.

Ухвалою суду від 21.02.2023 справу призначено на 28.02.2023.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги з підстав викладених у ній та просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове яким відмовити повністю в задоволені позовних вимог. Представник позивача заперечив доводи апеляційної скарги з підстав, визначених у відзиві на апеляційну скаргу та просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У відповідності до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши апеляційну скаргу відповідача, Західний апеляційний суд встановив наступне.

23.07.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» (далі Постачальник, позивач) та Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області (далі Споживач відповідач) було укладено договір №41EBChrZ246-18 (далі Договір від 23.07.2018) на постачання природного газу для потреб споживачів, що не є побутовим.

Згідно з пунктом 1.1 Договору від 23.07.2018 Постачальник зобов`язується передати у власність Споживачу природний газ (надалі газ) (код за Державним класифікатором продукції та послуг ДК 021:20-6 Газове паливо (Природний газ)) у необхідних для Споживача обсягах, а Споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати Постачальнику вартість газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором.

Згідно з пунктом 11.1 Договору від 23.07.2018, цей Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) Сторін і діє в частині постачання газу з 23.07.2018 до 31.12.2018, а в частині проведення Споживачем розрахунків до їх повного здійснення.

Згідно з пунктом 11.2 Договору від 23.07.2018, Договір вважається продовженим на строк, достатній для проведення Споживачем процедури закупівлі на наступний календарний рік в порядку та розмірі, передбачених Законом. При цьому, у разі необхідності зміни Споживачем планових обсягів постачання газу на продовжений строк. Споживач, не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення поточного календарного року, надає Оператору ГРМ та Постачальнику письмову пропозицію щодо зміни планових обсягів постачання газу, а сторони можуть після цього внести відповідні зміни в частині зміни планових обсягів постачання газу на продовжений строк до Додатку № 1 до Договору, який є його невід`ємною частиною. У разі незабезпечення проведення Споживачем процедури закупівлі, обсяг газу оплачується Споживачем відповідно до п. 1.8 цього Договору.

Отже, позивачем вірно зазначено, що зобов`язання за Договором від 23.07.2018 були чинними (дійсними) в 2018 році.

Відповідно до п. 2.9. з Договором від 23.07.2018, визначення фактичного обсягу поставленого Споживачу природного газу здійснюється в наступному порядку:

2.9.1. За підсумками розрахункового періоду Споживач до 02 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати Постачальнику копію акту, який визначає фактичний обсяг розподіленого Оператором ГРМ природного газу Споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ та Споживачем.

2.9.2. На підставі отриманого від Споживача акту, складеного між Оператором ГРМ та Споживачем згідно з п.2.9.1 цього Договору, Постачальник протягом трьох робочих днів готує два примірники акту приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних Постачальником. При цьому, Споживач, після виконання ним п.2.9.1 цього Договору, зобов`язаний до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим(або в інший строк, визначений Постачальником особисто (або через уповноваженого представника чи працівника Споживача) отримати у Постачальника два примірники акту приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних Постачальником.

2.9.3. Споживач протягом двох календарних днів з дати отримання акту приймання передачі газу зобов`язується особисто (або через уповноваженого представника чи працівника Споживача) повернути Постачальнику один примірник оригіналу акту приймання передачі газу, підписаний Споживачем та скріплений печаткою Споживача (за її наявності).

2.9.4. У випадку відмови Споживача від підписання акту приймання-передачі газу або його неповернення Споживачем Постачальнику в порядку, передбаченому п.2.9.3 цього Договору, такий акт вважається підписаним Споживачем, обсяг постачання (споживання) газу встановлюється Постачальником на підставі даних Оператора ГРМ, а акт приймання-передачі газу підписується Постачальником в односторонньому порядку та є підставою для проведення Споживачем розрахунків по цьому Договору.

2.9.5. Акт приймання - передачі газу вважається дійсним у разі його підписання працівником, що перебуває з відповідною Стороною у трудових відносинах (з боку Споживача також особою, що перебуває на об`єкті Споживача) та може бути скріплений печаткою (штампом) відповідної Сторони (за їх наявності). Відсутність печатки (штампу) Сторони не є підставою для визнання недійсним акту приймання-передачі газу.

Згідно з п.3.2. Договору, ціна газу становить 6666, 67 грн. за 1000 куб.м., крім того ПДВ 1333,33 грн., всього з ПДВ - 8000,00 грн.

Отже, доказами фактичного спожитого обсягу природного газу Споживачу, поставленого його Постачальником є акти приймання-передачі природного газу.

Додатком №1 до Договору від 23.07.2018 встановлені договірні обсяги постачання природного газу в обсязі 30,600 тис. куб.м., а саме: червень 1 тис.куб.м., липень 1 тис.куб.м., серпень 1 тис.куб.м., вересень 1 тис.куб.м., жовтень 6,6 тис.куб.м., листопад 10 тис.куб.м., грудень 10 тис.куб.м.

Відповідно до п.6.2.2. Договору якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання газу за Договором буде менший від підтвердженого обсягу газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому Споживачем), Споживач сплачує Постачальнику неустойку у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за розрахунковий період.

Відповідно до п.6.2.3. Договору якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг поставленого Споживачеві газу буде перевищувати підтверджений обсяг газу на цей період (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому Споживачем), Споживач сплачує Постачальнику штраф за перевищення обсягу постачання газу, що розраховується за формулою: В = (Vф - Vп) х Ц х К, де: Vф - обсяг фактично поставленого газу Споживачу протягом розрахункового періоду за Договором; V п - підтверджений обсяг газу на розрахунковий період; Ц - вартість газу за Договором; К - коефіцієнт, який дорівнює 0,1 (при цьому, якщо перевищення обсягу газу стало наслідком відмови в доступі до об`єкта Споживача, у результаті чого Постачальник не здійснив пломбування запірних пристроїв на газових приладах Споживача, або Оператор ГРМ/ГТС не здійснив обмеження (припинення) розподілу/транспортування природного газу Споживачу, або коли Споживач не обмежив (припинив) споживання газу на письмову вимогу Постачальника, коефіцієнт дорівнює 1.

Також, окрім Договору №41EBChrZ246-18 від 23.07.2018 року сторонами також було підписано Договір №41EBChrZ246-18 від 11.05.2018 року (далі - Договір від 11.05.2018 року) та Додаток №1 в якому обсяги постачання природного газу було збільшено на 114 тис.куб.м., а саме: травень 66 тис.куб.м., червень 1 тис.куб.м., липень 1 тис.куб.м., серпень 1 тис.куб.м., вересень 1 тис.куб.м., жовтень 9 тис.куб.м., листопад 15 тис.куб.м., грудень 20 тис.куб.м., Договір №41EBChrZ2402-18 від 07.12.2018 року (далі - Договір від 07.12.2018 року) в якому обсяги постачання природного газу було збільшено на 8,4 тис.куб.м., а саме: грудень 8,4 тис.куб.м. та Договір №41EBChrZ2431-18 від 21.12.2018 року (далі - Договір від 21.12.2018 року) в якому обсяги постачання природного газу було збільшено на 13,5 тис.куб.м., а саме: грудень 13,5 тис.куб.м.

Матеріали справи свідчать, що згідно акту приймання-передачі природного газу від 30.09.2018р., фактичний обсяг спожитого відповідачем газу в вересні 2018р. становив 0,317 тис.куб.м., що на 1,856 тис.куб.м, менше від договірного обсягу, замовленого Споживачем.

Згідно акту приймання-передачі природного газу від 31.10.2018р., фактичний обсяг спожитого Відповідачем газу в жовтні 2018р. становив 2,075 тис.куб.м., що на 13 525 куб.м, менше від договірного обсягу, замовленого Споживачем.

Згідно акту приймання-передачі природного газу від 30.11.2018р., фактичний обсяг спожитого Відповідачем газу в листопаді 2018р. становив 23,404 тис.куб.м., що на 13 319 тис. куб.м, менше від договірного обсягу, замовленого Споживачем.

Згідно акту приймання-передачі природного газу від 31.12.2018р., фактичний обсяг спожитого Відповідачем газу в грудні 2018р. становив 32,36 тис.куб.м., що на 19,54 тис.куб.м, менше від договірного обсягу, замовленого Споживачем.

Позивач зазначає, що враховуючи порушення відповідачем умов Договору в частині зменшення споживання газу від договірного обсягу у спірному періоді, відповідач на підставі п.п.6.2.2. Договору зобов`язаний сплатити позивачу неустойку у сумі 1 308,33 грн.

Враховуючи порушення відповідачем умов Договору в частині перевищення споживання газу від договірного обсягу у спірному періоді, Відповідач на підставі п.п.6.2.3. Договору зобов`язаний сплатити позивачу штраф у сумі 143 056,00 грн.

За твердженням позивача загальна сума штрафних санкцій, яку відповідач зобов`язаний сплатити позивачу, становить 144 364,33 грн.

Дослідивши обставини справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, Західний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 628, 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з матеріалами справи, сторонами було підписано 4 договори, а саме: Договір №41EBChrZ246-18 від 23.07.2018, Договір №41EBChrZ246-18 від 11.05.2018, Договір №41EBChrZ2402-18 від 07.12.2018 та Договір №41EBChrZ2431-18 від 21.12.2018 з метою дозамовлення додаткових об`ємів природного газу.

Отже, у 2018 році були чинними декілька договорів, якими визначалися обсяги постачання природного газу на розрахункові періоди вересень-грудень 2018 року.

Відповідно до пунктів 1.2-1.3 вищенаведених Договорів річні планові обсяги постачання природного газу та планові обсяги постачання газу по місяцях визначаються Сторонами у Додатку №1 до Договору.

Додатком №1 до Договору від 23.07.2018 встановлені договірні обсяги постачання природного газу в обсязі 30,600 тис. куб.м., а саме: червень 1 тис.куб.м., липень 1 тис.куб.м., серпень 1 тис.куб.м., вересень 1 тис.куб.м., жовтень 6,6 тис.куб.м., листопад 10 тис.куб.м., грудень 10 тис.куб.м., Додатком №1 до Договору від 11.05.2018 року обсяги постачання природного газу було збільшено на 114 тис.куб.м., а саме: травень 66 тис.куб.м., червень 1 тис.куб.м., липень 1 тис.куб.м., серпень 1 тис.куб.м., вересень 1 тис.куб.м., жовтень 9 тис.куб.м., листопад 15 тис.куб.м., грудень 20 тис.куб.м., Додатком №1 до Договору від 07.12.2018 року обсяги постачання природного газу було збільшено на 8,4 тис.куб.м., а саме: грудень 8,4 тис.куб.м. та Додатком №1 до Договору від 21.12.2018 року обсяги постачання природного газу було збільшено на 13,5 тис.куб.м., а саме: грудень 13,5 тис.куб.м.

Також, відповідно до рахунку-акту №16820 від 07.12.2018 сторони здійснили корегування Додатку №1 до Договору від 23.07.2018 встановивши плановий обсяг постачання природного газу на листопад 2018 року визначити в об`ємі 21,723 тис.куб.м. та вказали, що цей рахунок-акт є одночасно актом закупівлі природного газу згідно з договором, що підтверджується платіжними дорученнями №90, 169, 108 та 109 від 07.12.2023.

Таким чином, відповідно до вищезгаданих договорів та рахунку-акту, в період з вересня по грудень 2018 року між сторонами було узгоджено наступні планові обсяги поставлення природного газу: вересень 2,0 тис.куб.м., жовтень 15,6 тис.куб.м., листопад 36,723 тис.куб.м., грудень 51,9 тис.куб.м.

Матеріалами справи встановлено, що згідно акту приймання-передачі природного газу від 30.09.2018р., фактичний обсяг спожитого відповідачем газу в вересні 2018р. становив 0,144 тис.куб.м., що на 1,856 тис.куб.м, менше від договірного обсягу, замовленого Споживачем. Проте, відповідно до рахунку на оплату №00013400 від 30.09.2018р обсяг фактично поставленого газу за вересень 2018 року складає 0,317 тис.м.куб. Тобто, фактичний обсяг спожитого відповідачем газу в вересні 2018р. становить 0,317 тис.м.куб., що на 1,683 тис.куб.м, менше від договірного обсягу, замовленого Споживачем.

Згідно акту приймання-передачі природного газу від 31.10.2018р., фактичний обсяг спожитого Відповідачем газу в жовтні 2018р. становив 2,075 тис.куб.м., що на 13 525 куб.м, менше від договірного обсягу, замовленого Споживачем.

Згідно акту приймання-передачі природного газу від 30.11.2018р., фактичний обсяг спожитого Відповідачем газу в листопаді 2018р. становив 23,404 тис.куб.м., що на 13 319 тис. куб.м, менше від договірного обсягу, замовленого Споживачем.

Згідно акту приймання-передачі природного газу від 31.12.2018р., фактичний обсяг спожитого Відповідачем газу в грудні 2018р. становив 32,36 тис.куб.м., що на 19,54 тис.куб.м, менше від договірного обсягу, замовленого Споживачем.

Положеннями ч. 5 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що договір постачання повинен містити такі істотні умови, зокрема порядок відшкодування та визначення розміру збитків, завданих внаслідок порушення договору постачання. При цьому, дана норма також не ототожнює термін збитки з терміном штрафні санкції.

Відповідно до пункту 1 розділу VI Правил постачання природного газу відшкодування збитків споживачем, що не є побутовим, постачальнику здійснюється таким чином та в таких випадках:

1) якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання

природного газу, що закуплений постачальником за договором постачання природного газу, буде менший від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків у розмірі не більше подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період;

2) якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою: В = (Vф - Vп) х Ц х К, де: Vф - об`єм (обсяг) фактично поставленого газу Споживачу протягом розрахункового періоду за договором на постачання природного газу; Vп - підтверджений обсяг газу на розрахунковий період; Ц ціна природного газу за договором постачання природного газу; К - коефіцієнт, який визначається постачальником та не може перевищувати 0,5.

При цьому, якщо перевищення об?єму (обсягу) природного газу стало наслідком відмови в доступі до об?єкта споживача, у результаті чого постачальник не здійснив пломбування запірних пристроїв на газових приладах споживача, або Оператор ГРМ/ГТС не здійснив обмеження (припинення) розподілу/транспортування природного газу споживачу, або коли споживач не обмежив (припинив) споживання природного газу на письмову вимогу постачальника, коефіцієнт може бути збільшений у договорі постачання до 1.

Отже, з огляду на положення чинного законодавства щодо обов`язковості умов укладеного між сторонами договору, з урахуванням положень Закону України «Про ринок природного газу», в якому визначені істотні умови договору про постачання природного газу, зокрема, порядок відшкодування та визначення розміру збитків, завданих внаслідок порушення договору постачання, а також здійснення постачальником розрахунку грошових коштів саме за формулою та в порядку, визначеному договором та Правилами постачання природного газу, постачальник природного газу має право на відшкодування споживачем збитків за перевищення/зменшення фактично спожитого обсягу природного газу, що відрізняється від замовленого споживачем обсягу.

Аналогічні правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 25.03.2021 y справі № 910/4608/20 та від 21.09.2021 у справі № 904/6992/20.

Відповідно до п.6.2.2. Договору якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання газу за Договором буде менший від підтвердженого обсягу газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому Споживачем), Споживач сплачує Постачальнику неустойку у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за розрахунковий період.

Відповідно до п.6.2.3. Договору якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг поставленого Споживачеві газу буде перевищувати підтверджений обсяг газу на цей період (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому Споживачем), Споживач сплачує Постачальнику штраф за перевищення обсягу постачання газу, що розраховується за формулою: В = (Vф - Vп) х Ц х К, де: Vф - обсяг фактично поставленого газу Споживачу протягом розрахункового періоду за Договором; V п - підтверджений обсяг газу на розрахунковий період; Ц - вартість газу за Договором; К - коефіцієнт, який дорівнює 0,1 (при цьому, якщо перевищення обсягу газу стало наслідком відмови в доступі до об`єкта Споживача, у результаті чого Постачальник не здійснив пломбування запірних пристроїв на газових приладах Споживача, або Оператор ГРМ/ГТС не здійснив обмеження (припинення) розподілу/транспортування природного газу Споживачу, або коли Споживач не обмежив (припинив) споживання газу на письмову вимогу Постачальника, коефіцієнт дорівнює 1.

Таким чином, штраф, передбачений п. п. 6.2.2, 6.2.3. Договору, є таким видом штрафної санкції, що відповідає положенням чинного законодавства.

Щодо нарахування та стягнення штрафних санкцій.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 549 ЦК України до неустойки відноситься штраф, який в свою чергу обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Саме такий вид штрафних санкцій передбачений п. п. 6.2.2, 6.2.3. Договору.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлені загальні правила виконання господарських зобов`язань, за якими: "Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом" (частина 1); "Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином" (частина 7).

Згідно з ч. 2 ст. 217 ГК України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції. Частиною 1 ст. 230 ГК України визначає, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором; при цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання.

Позивачем нараховано відповідачу неустойку в розмірі 1 106,83 грн. та штраф в розмірі 143 056,00 грн. Розрахунок неустойки та штрафу судом перевірено та встановлено, що він здійснений позивачем з допущенням помилок з огляду на наступне.

З огляду на вимоги статей 79, 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру заборгованості. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем).

Аналогічні правові висновки викладені також в постановах Верховного Суду від 21.05.2019 по справі № 916/2889/13, від 16.04.2019 по справам № 922/744/18 та № 905/1315/18, від 05.03.2019 по справі № 910/1389/18, від 14.02.2019 по справі № 922/1019/18, від 22.01.2019 по справі № 905/305/18, від 21.05.2018 по справі № 904/10198/15, від 02.03.2018 по справі № 927/467/17.

Відповідно до Договорів від 11.05.2018, від 23.07.2018, від 07.12.2018, від 21.12.2018 від та рахунку-акту, в період з вересня по грудень 2018 року між сторонами було узгоджено наступні планові обсяги поставлення природного газу: вересень 2,0 тис.куб.м., жовтень 15,6 тис.куб.м., листопад 36,723 тис.куб.м., грудень 51,9 тис.куб.м.

Фактичний обсяг спожитого відповідачем газу в вересні 2018р. становить 0,317 тис.м.куб., що на 1,683 тис.куб.м, менше від договірного обсягу, замовленого Споживачем.

Згідно акту приймання-передачі природного газу від 31.10.2018р., фактичний обсяг спожитого Відповідачем газу в жовтні 2018р. становив 2,075 тис.куб.м., що на 13 525 куб.м, менше від договірного обсягу, замовленого Споживачем.

Згідно акту приймання-передачі природного газу від 30.11.2018р., фактичний обсяг спожитого Відповідачем газу в листопаді 2018р. становив 23,404 тис.куб.м., що на 13 319 тис. куб.м, менше від договірного обсягу, замовленого Споживачем.

Згідно акту приймання-передачі природного газу від 31.12.2018р., фактичний обсяг спожитого Відповідачем газу в грудні 2018р. становив 32,36 тис.куб.м., що на 19,54 тис.куб.м, менше від договірного обсягу, замовленого Споживачем.

Відповідно до п.6.2.2. вище вказаних договорів визначено якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання газу за Договором буде менший від підтвердженого обсягу газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому Споживачем), Споживач сплачує Постачальнику неустойку у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за розрахунковий період. За розрахункові періоди вересень-грудень 2018 року облікова ставка Національного банку України становила 18% (36% подвійна).

Отже, судом самостійно було здійснено розрахунки та враховано визначений судом період прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, застосувавши межі періоду, що визначені позивачем у розрахунку, здійснивши власний розрахунок неустойки та штрафу, апеляційний суд встановив, що відповідно до раніше вказаних договорів в розрахункові періоди із вересня по грудень 2018 підлягає нарахуванню неустойка та складає 20 135,90 грн.

Враховуючи викладене, вимоги позивача в частині стягнення штрафних санкцій підлягають частковому задоволенню в сумі 20 135 грн 90 коп.

Суд критично ставиться до розрахунків відповідача викладених у письмових поясненнях б/н від 08.12.2022 (вх. №01-04/7025/22 від 08.12.2022), оскільки такі містять помилки.

Згідно з ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За приписами ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно зі статтею 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 277 ГПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) не з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З врахуванням наведеного суд апеляційної інстанції вважає, що рішення Господарського суду Чернівецької області від 06.10.2022 підлягає частковому скасуванню, а апеляційну скаргу Юрковецької сільської ради слід задовольнити частково.

Судовий збір, сплачений скаржником за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, на підставі ст. 129 ГПК України покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236, 254, 269, 270, 275, 277, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Юрковецької сільської ради задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Чернівецької області від 06.10.2022 у справі №926/3111/22 скасувати в частині. Прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Чернівцігаз збут частково на суму 20 135,90 грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Чернівцігаз збут (58018, м. Чернівці, вул. Воробкевича Сидора, 1А, ) на користь Юрковецької сільської ради (59440, Чернівецька область, Чернівецький район, с. Юрківці, вул. Центральна, 36, ) 2 587,96 грн судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Чернівецької області від 06.10.2022 у справі №926/3111/22.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

5. Порядок та строки оскарження постанов апеляційного господарського суду до суду касаційної інстанції визначені ст. ст. 287-289 ГПК України.

Головуючий суддя Марко Р.І.

Суддя Желік М.Б.

Суддя Скрипчук О.С.