ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/733/22

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Маріщенко Л.О.

секретар судового засідання: Малярчук Р.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Чуприна Є.А., ордер серії АЕ №1161474 від 09.12.2022;

від відповідача: Поліщук Ю.В., ордер серії АМ №1009357 від 01.11.2022,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімефект"

до Міського комунального підприємства "Бердичівводоканал"

про стягнення 103 040,00 грн

Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімефект" звернулося до господарського суду з позовом до Міського комунального підприємства "Бердичівводоканал" про стягнення 103 040,00 грн.

Ухвалою суду від 19.09.2022 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

18.10.2022 від позивач до суду надійшла заява про усунення недоліків на виконання вимог ухвали суду від 19.09.2022.

Ухвалою суду від 21.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 29.11.2022.

15.11.2022 до суду від Міського комунального підприємства "Бердичівводоканал" надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 178-184 т.1), в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень щодо оплати заборгованості за договором постачання №80 від 02.08.2017, відповідач вказує, що на видатковій накладній від 13.09.2019 №348 на суму 71520,00грн відсутні дані про посаду уповноваженої особи на отримання товару, номер та дата довіреності, відсутні прізвище та ініціали особи, яка приймала участь у отриманні товару, а також відсутні підпис та печатка підприємства, а тому, на думку відповідача, видаткова накладна від 13.09.2019 №348 є неналежним та недопустимим доказом та не може підтверджувати факт отримання товару відповідачем на суму 71520,00 грн. Щодо оплати заборгованості за договором постачання №80 від 02.08.2017, відповідач зазначає, що вказує, що за видатковою накладною №466 від 17.12.2019 на суму 71520,00 грн на день пред`явлення позову рахувалась заборгованість у сумі 31520,00грн, яка відповідачем була повністю погашена 26.09.2022 та 30.09.2022. що підтверджується копіями платіжних доручень №8418 від 26.09.2022 та №8459 від 30.09.2022.

Ухвалою суду від 29.11.2022 відкладено розгляд справи по суті на 12.01.2023.

Ухвалою суду від 12.01.2023 відкладено розгляд справи по суті на 14.02.2023, витребувано у Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області:

- інформацію щодо включення Міським комунальним підприємством "Бердичівводоканал" () до податкового кредиту суми податку на додану вартість за податковою накладною №350 від 13.09.2019, складеною Товариством з обмеженою відповідальністю "Хімефект" ();

- інформацію щодо того, чи отримувалась покупцем - Міським комунальним підприємством "Бердичівводоканал" (код ЄДРПОУ 32569790) податкова накладна №350 від 13.09.2019, при здійсненні операції з поставки товару на підставі видаткової накладної № 348 від 13.09.2019 та чи відображалась Міським комунальним підприємством "Бердичівводоканал" () у реєстрі отриманих податкових накладних покупця податкова накладна №350 від 13.09.2019

- належним чином засвідчені копії податкових декларацій з податку на додану вартість Міського комунального підприємства "Бердичівводоканал" () разом із додатком №5 за 2019 рік, з яких вбачається включення до податкового зобов`язання суми податку на додану вартість за фактом поставки товарів Товариством з обмеженою відповідальністю "Хімефект" ( ) Міському комунальному підприємству "Бердичівводоканал" ( ), зокрема, за видатковою накладною № 348 від 13.09.2019.

23.01.2023 на електронну адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній не погоджується з запереченнями відповідача, викладеними у відзиві, вважає їх безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи (а.с.226-231 т.1).

01.02.2023 до суду від Головного управління ДПС у Житомирській області, в якій останнє повідомило, що видаткова накладна - це первинний документ постачальника, який підтверджує факт передачі товарно-матеріальних цінностей від однієї особи до іншої, від постачальника до покупця. Видаткова накладна є внутрішнім документом підприємства та відсутні в наявності у ГУ ДПС. Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість затверджений наказом Міністерства фінансів України 28 січня 2016 року №21, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 за №159/28289 (далі - Порядок). На момент подання звітності з ПДВ за 2019 рік, відповідно до Порядку, при заповненні рядків 10.1 та/або 10.2 обов`язковим було подання (додаток 5), що заповнювався в розрізі контрагентів, а не в розрізі податкових накладних, а тому визначити чи включалася податкова накладна №350 від 13.09.2019 МКП "Бердичівводоканал" (код ЄРДПОУ 32569790) складеної ТОВ "Хімефект" (код ЄРДПОУ 38985841) до податкового кредиту немає можливості. На виконання вимог ухвали надали належним чином завірені копії податкових декларацій з ПДВ по Міському комунальному підприємству "Бердичівводоканал (код ЄДРПОУ) за вересень -грудень 2019 року з Додатком №5 (а.с.1-27 т.2).

Ухвалою суду від 14.02.2023 відкладено розгляд справи по суті на 02.03.2023.

02.03.2019 на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копій податкових декларацій за період з січня по грудень 2019 року.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

02.08.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Хімефект" (постачальник, позивач) та Міським комунальним підприємством "Бердичівводоканал" (покупець, відповідач) укладено договір постачання №80 (а.с.14-16 т.1)

Предметом даного договору є постачання покупцеві хімічних реагентів: коагулянт "Алюмофлок-СL" (п.1.1 договору).

Відповідно до п.1.2 асортимент, кількість, якісні характеристики і ціна товару, а так само умови і терміни постачання товару узгоджуються сторонами додатково, на підставі попередніх письмових заявок покупця, з урахуванням можливостей постачальника і оформлюються видатковими накладними постачальника.

Постачання товару здійснюється постачальником на підставі заявок покупця (п.2.1 договору).

Покупець, у термін не пізніше чим за 10 календарних днів до передбачуваної дати постачання, направляє постачальникові письмову заявку, в якій указує: дату постачання, точне найменування, асортимент і кількість товару, умову поставки. Заявка підписується повноважним представником покупця (п.2.2 договору).

Поставка товару здійснюється на умовах умовах DDP склад покупця Житомирська область, м. Бердичів, відповідно до ІНКОТЕРМС - 2010 (п.2.3 договору).

За умовами п.3.1 договору постачальник зобов`язується в узгоджений період, за заявами покупця, поставляти покупцеві товар, а покупець зобов`язується приймати й оплачувати товар на умовах даного договору.

Згідно п.3.3 договору право власності на товар (партію товару) переходить від постачальника до покупця в момент фактичного отримання товару (парії товару), що підтверджується підписаною накладною на товар.

При прийманні-здачі товару (партії товару) покупець проводить перевірку його відповідності даним, зазначеним в товаро-супровідних документах (п.3.4 договору).

Відповідно до п.3.5 договору після закінчення приймання-здачі товару (партії товару) покупець підписує накладну про приймання товару (партії товару).

Загальна сума договору визначається вартістю товару (партії товару) вказаних у видаткових накладних, які є невід`ємною частиною дійсного договору, але не може перевищувати загальну суму - 980 000 грн. з ПДВ (п.4.1 договору).

Згідно п.4.2 договору товар (партія товару) оплачується покупцем, у розмірі 100% вартості товару в термін, що не перевищує 14 (чотирнадцять) календарних днів з дати поставки товару на склад покупця. Датою оплати вважається дата надходження грошей за товар (партії товару) від покупця на розрахунковий рахунок постачальника, зазначений у договорі. Оплата проводиться покупцем в українських гривнях шляхом перерахування відповідних коштів на розрахунковий рахунок продавця, вказаний в рахунку-фактурі.

Договір набирає сили з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2018, але у будь-якому разі до повного виконання сторонами умов даного договору (п.11.1 договору).

З матеріалів справи вбачається, що поставка товару за договором постачання №80 від 02.08.2017 була здійснена на загальну суму 2048072,94грн, що підтверджується наступними видатковими накладними:

- видатковою накладною №215 від 07.08.2017 на суму 60 000,00грн;

- видатковою накладною №236 від 30.08.2017 на суму 90 000,00грн;

- видатковою накладною №317 від 23.10.2017 на суму 60 000,00грн;

- видатковою накладною №2 від 10.01.2018 на суму 67 500,00грн;

- видатковою накладною №139 від 02.05.2018 на суму 67 500,00грн;

- видатковою накладною №245 від 11.07.2018 на суму 67 500,00грн;

- видатковою накладною №282 від 09.08.2018 на суму 70999,98грн;

- видатковою накладною №332 від 10.09.2018 на суму 70 999,98грн;

- видатковою накладною №373 від 09.10.2108 на суму 70 999,98грн;

- видатковою накладною№404 від 01.11.2018 на суму 53 253,00грн;

- видатковою накладною №461 від 04.12.2018 на суму 75 000,00грн;

- видатковою накладною №3 від 08.01.2019 на суму 75 000,00грн;

- видатковою накладною №76 від 11.03.2019 на суму 75 000,00грн;

- видатковою накладною №112 від 08.04.2019 на суму 71520,00грн;

- видатковою накладною №157 від 15.05.2019 на суму 71 520,00грн;

- видатковою накладною №178 від 30.05.2019 на суму 71 520,00грн;

- видатковою накладною №209 від 19.06.2019 на суму 71 520,00грн;

- видатковою накладною №230 від 01.07.2019 на суму 71 520,00грн;

- видатковою накладною №250 від 11.07.2019 на суму 71 520,00грн;

- видатковою накладною №264 від 22.07.2019 на суму 71 520,00грн;

- видатковою накладною №285 від 05.08.2019 на суму 71 520,00грн;

- видатковою накладною №301 від 15.08.2019 на суму 71 520,00грн;

- видатковою накладною №328 від 02.09.2019 на суму 71 520,00грн;

- видатковою накладною №348 від 13.09.2019 на суму 71 520,00грн;

- видатковою накладною №369 від 25.09.2019 на суму 71520,00грн;

- видатковою накладною №388 від 08.10.2019 на суму 71 520,00грн;

- видатковою накладною №399 від 21.10.2019 на суму 71 520,00грн;

- видатковою накладною №427 від 12.11.2019 на суму 71 520,00грн;

- видатковою накладною №466 від 17.12.2019 на суму 71 520,00грн.

Відповідач в порушення умов договору постачання №80 від 02.08.2017 розрахунок за поставлений товар здійснив частково на суму 1 945 032,94грн.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань, за останнім утворилась заборгованість перед позивачем за поставлений на підставі договору товар у розмірі 103 040,00грн.

За вказаних обставин, позивач звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 103 040,00грн, яка виникла на підставі договору №80 від 02.08.2017.

Слід зазначити, що після відкриття провадження у справі відповідач частково сплатив суму боргу у розмірі 31 520,00грн, що підтверджується платіжними дорученнями №8416 від 26.09.2022 на суму 10 000,00грн та №8459 від 30.09.2022 на суму 21 520,00грн (а.с. 187-188 т.1).

Таким чином, провадження у справі в частині стягнення 31 520,00грн, основного боргу необхідно закрити за відсутністю предмета спору відповідно до п.2 ч.1 ст.231 ГПК України.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена ч. 1 статті 193 ГК України.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Згідно зі статтею 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу.

Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Щодо заборгованості за договором поставки №80 від 02.08.2017 у розмірі 71 520,00грн, суд зазначає наступне.

Відповідач у своєму відзиві вказує, що видаткова накладна №348 від 13.09.2019 на суму 77 520,00грн не є належним та допустимим доказом, оскільки не містить дані про посаду уповноваженої особи на отримання товару, номер та дату довіреності, відсутні підпис, прізвище та ініціали особи, яка приймала участь у отриманні товару, а також відсутній відтиск печатки підприємства.

Згідно з ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

За змістом п. 2.1. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 (далі Положення), первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Згідно з п. 2.4. Положення первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п. 2.5. Положення документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Електронний підпис накладається відповідно до законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Повноваження на здійснення господарської операції особи, яка в інтересах юридичної особи або фізичної особи - підприємця одержує основні засоби, запаси, нематеріальні активи, грошові документи, цінні папери та інші товарно-матеріальні цінності згідно з договором, підтверджуються відповідно до законодавства. Такі повноваження можуть бути підтверджені, зокрема, письмовим договором, довіреністю, актом органу юридичної особи тощо.

У постановах від 20.12.2018 у справі № 910/19702/17, від 29.01.2020 у справі №916/922/19 Верховний Суд дійшов висновку, що відсутність у видаткових накладних назви посади особи, яка отримала товар за цією накладною, за наявності підпису у цій накладній, який засвідчений відтиском печатки покупця, не може свідчить про те, що такі видаткові накладні є неналежними доказами у справі. Відтиск печатки на видаткових накладних є свідченням участі особи у здійсненні господарської операції за цими накладними.

Згідно п. 3.3 договору постачання №80, право власності на товар переходить від постачальника до покупця в момент фактичного отримання товару, що підтверджується підписаною накладною на товар.

Суд зазначає, що надана до матеріалів справи видаткова накладна №348 від 13.09.2019 на суму 71 520,00 грн не може вважатись належним доказом здійснення факту поставки з огляду на те, що видаткова накладна не відповідає вимогам, встановленим для первинного документу Законом України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, зокрема в ній відсутні: відтиск печатки відповідача - Міського комунального підприємства "Бердичівводоканал"; дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції зі сторони відповідача - Міського державного підприємства "Бердичівводоканал". Також, матеріали справи не містять відповідної довіреності представника покупця на отримання товару.

Так, за загальним правилом фактом підтвердження здійснення господарської операції є саме первинні документи бухгалтерського обліку, до яких належать усі документи в їх сукупності, складені щодо господарської операції, що відповідають вимогам закону, зокрема статті 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" та пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та відображають реальні господарські операції

Між цим, Верховний Суд при здійснені перегляду у касаційному порядку судових рішень у подібних правовідносинах неодноразово наголошував, що визначальною ознакою господарської операції є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів, а тому у розгляді справ, у яких необхідно досліджувати обставини поставки товару, слід з`ясовувати, крім обставин оформлення первинних документів, наявність або відсутність реального руху такого товару. Зокрема, обставини здійснення перевезення товару, поставленого за спірною видатковою накладною, обставини зберігання та використання цього товару у господарській діяльності покупця, інші обставини, які будуть переконливо підтверджувати реальний рух активів, свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару та, які давали б змогу встановити реальність здійснених господарських операцій. Крім цього, фактичне здійснення господарської операції повинно підтверджуватися, в тому числі, і реальним джерелом походження товару (його виробництва, попередньої купівлі тощо) в обсязі, зазначеному у первинному документі.

Як було встановлено судом, на підтвердження факту поставки товару на спірну суму та його отримання відповідачем позивач, окрім договору постачання №80 від 02.07.2017 та видаткової накладної №348 від 13.09.2019, надав суду податкову накладну №350 від 13.09.2019.

Разом з цим, Верховний Суд, зокрема, у постанові від 10.12.2020 у справі №910/14900/19 дійшов висновку, що самі лише податкові накладні та декларації не є безумовними доказами реальності здійснених господарських операцій з поставки товару, не можуть бути єдиними доказами підтвердження факту реального постачання товару покупцю та його прийняття ним, та як докази можуть оцінюватися судом лише у сукупності з іншими доказами у справі.

Отже, проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності, врахувавши, що окрім видаткової накладної №348 від 13.09.2019, яка не відповідає вимогам законодавства щодо оформлення первинних документів, позивач не надав суду належних доказів на підтвердження здійснення господарської операції з поставки товару за договором постачання №80 від 02.08.2017 на суму 71 520,00грн, суд дійшов висновку, що за вірогідністю доказів у їх сукупності позивачем не доведено обставину здійснення поставки товару згідно видаткової накладної №348 від 13.09.2019 за договором постачання №80 від 13.09.2019.

Відповідно до ст.ст.73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приймаючи до уваги викладені обставини, в частині позовних вимог щодо стягнення заборгованості у розмірі 71 520,00грн за договором постачання №80 від 13.09.2019 суд вважає необхідним відмовити. В частині стягнення 31 520,00грн боргу суд закриває провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Закрити провадження у справі №906/733/22 в частині стягнення 31 520,00грн на підставі п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України за відсутності предмета спору.

2. В решті позову відмовити.

3.Стягнути з Міського комунального підприємства "Бердичівводоканал" (13300,Житомирська область, м. Бердичів, вул. Житомирська ,буд.87, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімефект" (49125, м. Дніпро, Шосе Донецьке, буд. 104, ) - 758,94 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 13.03.23

Суддя Маріщенко Л.О.

Віддрукувати:

1 - в справу

2,3 - сторонам (рек.)