РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.03.2023Справа № 910/12460/22
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Турбоенерго"

про стягнення 521 787,08 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" звернулось із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Турбоенерго" про стягнення заборгованості у сумі 521 787,08 грн. за Договором про надання послуг № від 22.04.2021 року.

Господарський суд міста Києва ухвалою суду від 18.11.2022 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання), надав учасникам справи строк для реалізації процесуальних прав.

Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався, ухвалу суду від 18.11.2022 було надіслано відповідачу на адресу згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань поштовим відправленням № 568, яке повернено до суду із зазначенням причини повернення "адресат відсутній за вказаною адресою", жодних клопотань про зміну місцезнаходження відповідача до суду не надходило.

Згідно положень ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи, визначений процесуальний строк для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд вбачає за можливе здійснити розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

22.04.2021 між позивачем (оператором) та відповідачем (замовником) укладено договір № про надання послуг, за умовами якого позивач зобов`язався надати послуги компримування природного газу протягом травня - грудня 2021 року, а відповідач зобов`язався прийняти та оплатити послуги на умовах визначених цим Договором.

Згідно з пунктом 2.1 договору позивач згідно технологічних режимів роботи магістрального газопроводу підтримує тиск природного газу на вході турбодетандерної установки Замовника УТДУ-4000 на ГРС-1 м. Сєвєродонецьк відповідно до Технічної угоди про умови приймання-передачі природного газу від 01 січня 2020 року №.

1 січня 2020 року сторони уклали Технічну угоду про умови приймання-передачі природного газу №, якою визначили порядок приймання-передачі природного газу до/з газопроводів(у) Оператора газотранспорнтних систем від/до газопроводів суміжного газовидобувного підприємства, оператора суміжної системи, прямого споживача, у точках входу/виходу до/з газотранспортної системи (крім міждержавних з`єднань).

Відповідно до пункту 13.2. Технічної угоди приймання-передача природного газу за звітний місяць відбувається на підставі результатів вимірювань вимірювальних комплексів комерційних ВОТ по фізичним точкам входу/виходу до/з ГТС і оформлюється актами приймання-передачі (з розшифруванням по кожному ВОГ (ПВВГ), що підписуються представниками цих сторін не пізніше 5-го числа місяця, наступного за звітним.

Згідно пункту 2.4 Договору приймання-передача послуг у відповідному місяці надання послуг, оформлюється актом приймання-передачі послуг в порядку, встановленому пунктом 2.5 цього Договору.

Судом встановлено, що сторонами були підписані акти приймання-передачі природного газу, а саме: акт від 01.10.2021 приймання-передачі природного газу за вересень 2021 року;

акт від 01.11.2021 приймання-передачі природного газу за жовтень 2021 року;

акт від 01.12.2021 приймання-передачі природного газу за листопад 2021 року;

акт від 01.01.2022 приймання-передачі природного газу за грудень 2021 року.

Відповідно до пункту 2.3 Договору вартість послуг за місяць складає 96 000,00 грн. з ПДВ.

Відповідно до пункту 2.5 Договору не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем надання послуг, позивач зобов`язується надати відповідачу підписані та скріплені печаткою позивача два примірники акту приймання-передачі послуг, у якому зазначаються період надання послуг та вартість наданих послуг. Відповідач не пізніше 9-го числа місяця, наступного за місяцем надання послуг, зобов`язується повернути позивачу один примірник оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником відповідача та скріплений його печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акту.

Судом встановлено, що позивачем направлені відповідачу акти приймання-передачі послуг та рахунки на оплату за період з вересня по грудень 2021 року, однак відповідачем не було повернуто позивачу підписані акти за жовтень, листопад та грудень 2021 року, вмотивованої відмови від підписання актів позивачу не направлено.

Надані позивачем послуги за договором підтверджуються актами приймання-передачі газу, які сторонами були підписані, позивачем на виконання умов Договору були направлені відповідачу для підписання акти наданих послуг, які останнім підписані не були, доказів направлення позивачу мотивованої відмови від їх підписання суду не надано, а відтак суд приходить до висновку, що надані позивачем послуги вважаються прийнятими відповідачем і у останнього виникає обов`язок здійснити їх оплату.

Відповідно до пункту 3.1 Договору оплата за послуги здійснюється відповідачем шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позивача на підставі актів приймання-передачі наданих послуг до 20-го (двадцятого) числа місяця, наступного за місяцем надання послуг.

Відповідно статті 526 Цивільного кодексу України та частини 1 статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи, що строк оплати відповідачем вартості отриманих послуг у заявленій сумі є таким, що настав, за відсутності доказів оплати, у т.ч. станом на час розгляду справи по суті спору, вимоги позивача про стягнення з відповідача заявленої суми 384 000 грн. основного боргу визнаються судом обґрунтованими.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з ч. 1 та ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 4.2 договору за порушення строку розрахунку, визначеного в пункті 3.1 Договору, відповідач сплачує на користь позивача пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день простроченого платежу.

Здійснивши перевірку заявлених до стягнення позивачем 42 808,11 грн. пені суд задовольняються вказані вимоги, оскільки вказані розрахунки є вірними.

Також за прострочення виконання зобов`язання із оплати товару позивачем нараховано до стягнення з відповідача 84 571,52 грн. інфляційних втрат, 10 407,45 грн. 3% річних.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Здійснивши перевірку заявлених до стягнення позивачем 84 571,52 грн. інфляційних втрат, 10 407,45 грн. 3% річних, судом задовольняються вказані вимоги оскільки вказані розрахунки є вірними.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Всупереч вказаним вимогам відповідач письмового відзиву на позов, жодних доказів на підтвердження обставин чи відсутності підстав для повернення спірної суми коштів не надав, стверджувань позивача не спростував.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст. 86, 123, 129, 233, 236-240, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Турбоенерго" (01135, місто Київ, вул. Павлівська, будинок 26/41, квартира 13, код 42361574) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (03065, місто Київ, пр. Гузара Любомира, будинок 44, код 42795490) 384 000 (триста вісімдесят чотири тисячі) грн. основного боргу, 42 808 (сорок дві тисячі вісімсот вісім) грн. 11 коп. пені, 84 571 (вісімдесят чотири тисячі п`ятсот сімдесят одну) грн. 52 коп. інфляційних втрат, 10 407 (десять тисяч чотириста сім) грн. 45 коп. 3% річних, 7 826 (сім тисяч вісімсот двадцять шість) грн. 81 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції в строки та порядку передбаченому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак