ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"10" березня 2023 р. Cправа № 902/348/23

Суддя Господарського суду Вінницької області Яремчук Ю.О., розглянувши без виклику представників сторін матеріали

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровіо Україна" (вул. Островського, 13, кв. 42, м. Київ, 03035)

до:Фермерського господарства "Лемешівка-Агро" (вул. Академічна, 16, с. Агрономічне, Вінницький р-н., 23227)

про стягнення 2089380,15 грн

В С Т А Н О В И В :

09.03.2023 до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Агровіо Україна» до Фермерського господарства «Лемешівка - Агро» про стягнення заборгованості в розмірі 2 089 380, 15 грн внаслідок неналежного виконання договору поставки № 217 від 02.09.2021.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 902/348/23 розподілено судді Яремчуку Ю.О.

Дослідивши матеріали позовної заяви господарський суд дійшов висновку, що остання підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

Зі змісту позовної заяви слідує, що позивачем при зверненні до суду заявлено вимогу майнового характеру, а саме: про стягнення 2 089 380, 15 грн внаслідок неналежного виконання договору поставки № 217 від 02.09.2021.

Суд зазначає, що нормативно-правовим актом, який регулює порядок та розмір сплати судового збору за подання позовних заяв до господарського суду, є Закон України "Про судовий збір".

Виходячи з підпунктів 2.1, 2.2 ч.2 ст.4 Закону за подання до господарського суду позовних заяв майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання позовних заяв немайнового характеру - 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2023 р. становить 2 684,00 грн.

Тобто, з врахуванням викладеного позивачем при зверненні до суду необхідно було сплатити судовий збір в розмірі 31 340,70 грн

Натомість позивачем одночасно з поданням позовної заяви подано клопотання (вх. № канц. 01-34/2283/23 від 09.03.2023) про відстрочення сплати судового збору в розмірі 31 340,70 грн до ухвалення судового рішення у справі. Дана заява мотивована значною кількістю боржників у Товариства, а також чималу заборгованість ФГ «Лемешівка-Агро» перед заявником, майновий стан ТОВ «Агровіо Україна» не дозволяє сплатити повністю (навіть частково) судовий збір.

При розгляді такого клопотання позивача господарський суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Приписи вказаної вище норми права передбачають право суду, з урахуванням майнового стану сторони, відстрочити або розстрочити сплату судового збору лише за наявності викладених вище умов, тоді як законодавець, застосувавши конструкцію "суд, враховуючи майновий стан сторони, може…", тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.03.2021 у справі №912/3514/20.

Так, з системного аналізу змісту ст. 8 Закону України "Про судовий збір" вбачається, що положення пунктів 1 та 2 ч. 1 вказаної статті не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення п. 3 ч. 1 ст. 8 Закону "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18.

Таким чином, виходячи з того, що позивач не підпадає під категорію осіб, яким суд, враховуючи майновий стан, може своєю ухвалою за їх клопотанням відстрочити сплату судового збору, а позов не спрямований на захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, господарський суд не знаходить правових підстав для відстрочення сплати судового збору, правові підстави для відстрочення сплати судового збору відсутні, тому суд доходить висновку, що у задоволенні вимог клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення у справі слід відмовити.

З огляду на відмову в задоволенні клопотання позивача про відстрочення розміру судового збору при поданні позову позивачем повинно бути сплачено за вимогу майнового характеру 31 340, 70 грн.

Натомість позивачем при поданні позову до суду не надано докази про сплату судового збору у розмірі 31 340,70 грн, тому останньому слід надати докази сплати судовий збір в розмірі 31 340,70 грн.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 р. у справі "Щокін проти України" встановлено, що збільшення податковим органом зобов`язань особи з податку є втручанням у його майнові права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини (ч. 2 ст. 6 КАСУ).

Так, Європейський суд з прав людини дотримується правової позиції, що вимога про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень, що спричинятиме зміну складу майна (активів) позивача, у тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є майновою.

З урахуванням встановлених недоліків, на підставі ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху із встановленням позивачу строку для усунення виявлених недоліків, шляхом надання до суду доказів сплати судового збору в розмірі 31 340, 70 грн.

Суд звертає увагу, що відповідно до приписів ст.174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 77, 164, 172, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити в задоволенні клопотання (вх. № канц. 01-34/2283/23 від 09/03/2023) Товариства з обмеженою відповідальністю «Агровіо Україна» про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

2. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Агровіо Україна» до Фермерського господарства «Лемешівка - Агро» про стягнення заборгованості в розмірі 2 089 380, 15 грн внаслідок неналежного виконання договору поставки № 217 від 02.09.2021 - залишити без руху.

3. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

4. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

5. За приписами ч. 1 ст. 255 ГПК України ухвала про залишення позовної заяви без руху оскарженню не підлягає.

6. Копію ухвали надіслати позивачу на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1

Дата складання повного тексту ухвали 13.03.2023.

Суддя Яремчук Ю.О.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Островського, 13, кв. 42, м. Київ, 03035)

3 - відповідачу (вул. Академічна, 16, с. Агрономічне, Вінницький р-н, 23227)