ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

09.03.2023м. ДніпроСправа № 904/7963/21
за заявою Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м. Київ

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс-Офіс", м. Дніпро

про забезпечення вимог кредитора

Суддя Мартинюк С.В.

Без участі представників сторін

ВСТАНОВИВ:

07.03.2023 до суду від Акціонерного товариство Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" надійшла заява про забезпечення вимог кредитора, відповідно до якої заявник просить суд забезпечити вимог кредитора АТ КБ "Приватбанк" шляхом забезпечення вимоги кредитора Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (ідентифікаційний код юридичної особи 14360570, місцезнаходження: вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001) до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс-Офіс" (ідентифікаційний код юридичної особи 33546601, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 32) шляхом заборони ліквідатору ТОВ "Люкс-Офіс" Шевченку В.Є. вчиняти розподіл грошових коштів в сумі 1 100 000, 00 грн., отриманих боржником Товариством з обмеженою відповідальністю "Люкс-Офіс" від продажу частки (98,85%) в статутному фонді (капіталі) Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтана-Естейт" (попередня назва ТОВ "Приватофіс") (ідентифікаційний код юридичної особи 33546549) номінальною вартістю 20 000 000, 00 грн., а також здійснювати витрачання цих коштів інших шляхом, - до моменту розгляду судом заяви АТ КБ "Приватбанк" з забезпеченими вимогами до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс-Офіс".

Розглянувши заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про забезпечення вимог кредитора, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої заяви з огляду на наступне.

Суд зазначає, що у відповідності до ч. 1 ст. 44 Кодексу України з процедур банкрутства під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, здійснення аналізу його фінансового стану, а також визначення наступної процедури (санації чи ліквідації).

Згідно ч. 3 ст. 44 Кодексу України з процедур банкрутства розпорядник майна зобов`язаний вживати заходів для захисту майна боржника.

За змістом ч. 1 ст. 40 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників справи чи за своєю ініціативою вжити заходів до забезпечення вимог кредиторів. Господарський суд за клопотанням розпорядника майна, кредиторів або з власної ініціативи може заборонити боржнику вчиняти без згоди арбітражного керуючого правочини, а також зобов`язати боржника передати цінні папери, майно, інші цінності на зберігання третім особам, вчинити чи утриматися від вчинення певних дій або вжити інших заходів для збереження майна боржника (у тому числі шляхом позбавлення боржника права розпорядження його нерухомим майном або цінними паперами без згоди розпорядника майна або суду, який розглядає справу про банкрутство; накладення арешту на конкретне рухоме майно боржника), про що виноситься ухвала.

Системний аналіз зазначених норм Господарського процесуального кодексу України та Кодексу України з процедур банкрутства свідчить про те, що Кодексом як спеціальним законом визначено особливі різновиди заходів щодо забезпечення вимог кредиторів боржника, які є учасниками провадження у справі, та надано право їх застосування як за клопотанням кредитора, так за ініціативою суду. Водночас загальні принципи застосування забезпечувальних заходів (на будь-якій стадії розгляду справи, якщо їх незастосування може істотно ускладнити ефективний захист порушених прав кредитора як учасника провадження), дотримання доцільності, адекватності та співмірності застосованих заходів мають використовуватися як загальні забезпечувальні норми відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України.

Вищезазначене закріплено в постановах Касаційного господарського суду Верховного Суду від 19.10.2021 у справі №922/313/20, від 22.12.2021 у справі № 918/351/21.

У статті 40 Кодексу України з процедур банкрутства визначено і мету, задля якої такі заходи застосовуються: збереження майна боржника, усунення перешкод для виконання розпорядником майна своїх повноважень, захист прав та законних інтересів боржника або кредиторів.

Зважаючи на специфіку провадження у справі про банкрутство, безпосередньою метою застосування передбачених статтею 40 Кодексу України з процедур банкрутства заходів забезпечення вимог кредиторів у такій справі є збереження майна боржника та охорона матеріально-правових інтересів кредиторів від можливих недобросовісних дій боржника чи інших осіб стосовно його активів задля попередження потенційних труднощів у досягненні основної мети процедур банкрутства як найповнішого задоволення вимог кредиторів.

Так, згідно ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

За приписами ст.1 КУзПБ, боржник - юридична особа або фізична особа, у тому числі фізична особа-підприємець, яка неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав.

З метою захисту прав та інтересів кредиторів, а також збереження майнових активів боржника, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вправі вжити заходів щодо забезпечення вимог кредиторів, передбачені загальними положеннями статті 137 Господарського процесуального кодексу України, а також інших заходів, застосування яких, за переконанням суду, є необхідним у конкретному випадку, з урахуванням спеціальних норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.08.2018 у справі № 922/4587/13 та у постанові Верховного Суду від 08.04.2019 у справі № 925/100/15.

Інститут забезпечення позову є відмінним від інституту забезпечення вимог кредиторів, який полягає в особливому правовому режимі в якому знаходиться боржник у процедурі банкрутства. Системний аналіз норм ГПК України та Кодексу України з процедур банкрутства дозволяє зробити висновок про те, що Кодексом, як спеціальним законом, визначено особливі різновиди заходів на забезпечення вимог кредиторів боржника, які є учасниками провадження у справі та надано право їх застосування як за клопотанням кредитора, так за ініціативою суду.

Як слідує з клопотання заявника АТ КБ "Приватбанк" просить суд забезпечити грошові вимоги кредитора шляхом заборони ліквідатору ТОВ "Люкс-Офіс" Шевченку В.Є. вчиняти розподіл грошових коштів, отриманих боржником ТОВ "Люкс-Офіс" від продажу частки (98,85%) в статутному фонді (капіталі) ТОВ "Монтана-Естейт", а також здійснювати витрачання цих коштів інших шляхом до моменту розгляду судом заяви АТ КБ "Приватбанк" з забезпеченими вимогами до боржника ТОВ "Люкс-Офіс".

Господарський суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 4 ст. 40 Кодексу України з процедур банкрутства, заходи щодо забезпечення вимог кредиторів діють відповідно до дня введення процедури санації і призначення керуючого санацією або до прийняття постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора, або до закриття провадження у справі. Отже такого роду клопотання (заяви) можуть подаватися тільки у процедурі розпорядження майном боржника.

Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2022 припинено процедуру розпорядження майном ТОВ "Люкс-Офіс" (ідентифікаційний номер юридичної особи 33546601), визнано ТОВ "Люкс-Офіс" банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 12 місяців, до 16.05.2023.

Отже, визнання боржника ТОВ "Люкс-Офіс" банкрутом унеможливлює застосування заходів забезпечення вимог кредиторів судом.

Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене, у задоволенні заяви АТ КБ "ПРИВАТБАНК" про забезпечення вимог кредитора слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 136, 234, 235, 255 Господарського процесуального кодексу України, ст. 40 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" про забезпечення вимог кредитора - відмовити.

Ухвала набирає законної сили 09.03.2023.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, до Центрального апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Інформацію про дату та час розгляду справи можна отримати за електронною адресою суду: http://dp.arbitr.gov.ua/sud5005/spisok/csz/.

Суддя С.В. Мартинюк