ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2023м. ДніпроСправа № 904/158/23
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бокко", м. Кропивницький

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "Дніпросталь", м. Дніпро

про стягнення заборгованості

Суддя Крижний О.М.

Без виклику (повідомлення) учасників

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бокко" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, у якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "Дніпросталь" заборгованість у розмірі 26400,00 грн., пеню у розмірі 5641,64 грн., інфляційні збитки у розмірі 3532,38 грн., відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 555,48 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №17/1355 від 11.10.2017 в частині повного та своєчасного розрахунку за поставлений товар.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву на позов. Ухвалу суду про відкриття провадження у справі, в якій запропоновано відповідачеві подати відзив на позов протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю фінансування направлено відповідачу на його електронну адресу (зазначена відповідачем у додатковій угоді №3 від 24.11.2020 до договору №17/1355 від 11.10.2017 (а.с.13 на звороті)).

Згідно з ч.5 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Враховуючи, що копію ухвали суду від 09.01.2023 направлено відповідачу на електронну адресу та в цей же день доставлена до електронної скриньки, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, то 15-ти денний строк на подання відзиву сплив 24.01.2023.

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Центрального апеляційного господарського суду від 31.10.2022 у справі №904/9586/21 належним повідомленням сторони в електронній формі вважається направлення листа на електронну адресу, вказану сторонами у договорі.

Крім того, суд звертає увагу, що до позовної заяви додані докази направлення позивачем відповідачу копії позовної заяви з додатками, що також свідчить про належне повідомлення відповідача (обізнаність відповідача про подання позивачем позову до суду) (правова позиція викладена у постанові Північного апеляційного господарського суду від 25.10.2022 у справі №910/1384/21).

Додатково суд повідомляв відповідача про перебування справи на розгляді телефонограмами, які отримано секретарем Сімковською Анжелікою та адвокатом Гільбурд Романом.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "Дніпросталь" у визначені законом строки відзиву на позов не подало.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.01.2023 відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику повідомлення учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є: встановлення обставин укладення договору поставки, строк дії договору, умови поставки товару, строк та порядок поставки товару, строк та порядок оплати за товар, наявність прострочки щодо оплати, періоди прострочення оплати.

Так, судом встановлено, що 11.10.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бокко" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "Дніпросталь" (далі - покупець) укладено договір №17/1355, відповідно до п. 1.1 якого на умовах, викладених у розділі цього договору, постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити продукцію матеріально-технічного призначення, надалі товар. Найменування, асортимент, номенклатура, сортимент, кількість, ціна, умови та строки поставки товару зазначені у Специфікаціях, оформлених у вигляді додатків до цього договору, які є його невід`ємною частиною.

Згідно з п. 2.1 договору ціна товару, який поставляється за цим договором, визначається у гривнях і вказана у Специфікаціях до цього договору. Ціна товару не включає ПДВ, порядок нарахування якого встановлений Податковим кодексом України. Ціна товару, зазначена у Специфікаціях до цього договору, є фіксованою і не підлягає збільшенню (п. 2.3 договору).

Товар з цим договором поставляється на умовах, зазначених у Специфікаціях до цього договору, згідно Інкотермс, 2010. Товар поставляється партіями у строки, погоджені сторонами у Специфікаціях (п. 3.1, 3.2 договору).

Пунктом 3.4 договору передбачено, що разом з товаром постачальник передає покупцю наступні документи: рахунок-фактуру, товарну накладну, товарно-транспортну накладну (якщо товар поставляється залізницею чи автомобільним транспортом), сертифікат якості виробника, інші документи (при необхідності: паспорт, інструкцію з експлуатації та інше), документи, обумовлені відповідною Специфікацією до договору.

Відповідно до п. 3.9 договору товар передається постачальником покупцю за підписаним сторонами атом приймання-передачі чи/або товаросупровідному документу з відміткою покупця про приймання товару. Датою поставки товару та датою переходу права власності є дата підписання сторонами акту приймання-передачі або дата, вказана покупцем на товарно-транспортній накладній при прийманні товару. Сторони у відповідній Специфікації можуть визначити інші умови переходу права власності на товар і дати поставки (п.3.10 договору).

Згідно з п. 4.1 договору розрахунки за цим договором здійснюються покупцем шляхом перерахування грошових коштів у розмірі вартості партії товару на рахунок постачальника у порядку та строки, передбачені відповідною Специфікацією. При оплаті з відстрочкою платежу оплата здійснюється покупцем за фактично прийняту вагу (прийняту кількість).

Даний договір набирає чинності з дати підписання його уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін, і діє до 31.12.2018, а в частині невиконаних зобов`язань по договору до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань. Датою підписання даного договору вважати дату, вказану у правому верхньому куті на першій сторінці цього договору (п. 10.1 договору). Додатковою угодою №3 від 24.11.2020 до договору сторони продовжили строк дії договору до 31.12.2021.

22.11.2021 сторонами підписано Специфікацію №СП/24 (а.с.14) про поставку товару на суму 26400,00 грн. з ПДВ. У п. 3 Специфікації визначено, що розрахунок за товар здійснюється протягом 90 календарних днів від дати поставки.

На підтвердження виконання своїх зобов`язань за договором в частині поставки продукції позивачем надано видаткову накладну №182 від 18.01.2022 на суму 26400,00 грн., податкову накладну від 18.01.2022 №189 із доказами реєстрації, також позивачем виставлено на оплату рахунок №4493 від 18.01.2022 на суму 26400,00 грн.

Позивач зазначає, що відповідач своєчасно не сплатив за поставлений товар, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 26400,00 грн.

Позивач звертався до відповідача із претензією №198/22 від 19.05.2022, у якій вимагав негайно сплатити заборгованість. 30.12.2022 позивач звертався до відповідача із претензією-вимогою №30/12/22 у якій вимагав сплатити заборгованість та нарахування (пеню, 3% річних та інфляційні збитки). Відповіді на претензії матеріали справи не містять.

Позивач зазначає, що відповідачем заборгованість у розмірі 26400,00 грн. не погашена, що і стало причиною виникнення спору.

Відносини, що виникли між сторонами регулюються загальними положеннями про договір поставки.

Відповідно до ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч.1 ст.193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст.530 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з умов договору, строк оплати товару є таким, що настав 18.04.2022.

Доказів оплати товару у розмірі 26400,00 грн. відповідач не надав, позовні вимоги не спростував.

Згідно зі ст.ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

З урахуванням викладеного, надані позивачем докази на підтвердження заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 26400,00 грн. є більш вірогідними, ніж докази надані відповідачем, тому вимога про стягнення основної суми боргу у розмірі 26400,00 грн. підлягає задоволенню.

Крім основного боргу позивач нарахував та заявив до стягнення пеню у розмірі 5641,64 грн., відсотки за користування коштами у розмірі 555,48 грн. та інфляційні збитки у розмірі 3532,38 грн.

Згідно ч.1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов`язання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст.548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.7.5 договору у разі несвоєчасного здійснення розрахунків за цим договором покупець виплачує постачальнику пеню у розмірі не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який нараховується пеня, від несплаченої суми за кожен день прострочки.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 цього Закону).

Якщо у вчиненому сторонами правочині розмір та базу нарахування пені не визначено або вміщено умову (пункт) про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, суму пені може бути стягнуто лише в разі, якщо обов`язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.

З аналізу вищенаведених норм законодавства вбачається, що пеня це договірна санкція.

Разом з цим, сторонами у договір не погоджено розміру пені, зазначено лише що її розмір не більше подвійної облікової ставки НБУ. Суд звертає увагу, що і одна облікова ставка НБУ також підпадає під поняття "не більше подвійної облікової ставки НБУ". Таким чином, позивачем не погоджено розміру пені, а отже відсутня правова підстава для нарахування пені, у зв`язку з чим вимога про стягнення пені у розмірі 5641,64 грн. за прострочення грошового зобов`язання задоволенню не підлягає.

Правова позиція щодо необхідності визначення у правочині умов щодо розміру та бази нарахування пені викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 у справі №904/4156/18.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив до стягнення 3% річних у розмірі 555,48 грн. за період з 19.04.2022 по 30.12.2022 та інфляційні збитки у розмірі 3532,38 грн. за травень-листопад 2022 року.

Перевіркою правильності нарахування відсотків річних та інфляційних збитків помилок не виявлено, тому вимоги про стягнення відсотків річних та інфляційних збитків підлягають задоволенню у повному обсязі.

За викладеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 30487,86 грн., з яких 26400,00 грн. основний борг, 555,48 грн. 3% річних, 3532,38 - інфляційні збитки.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 2093,59 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Бокко" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "Дніпросталь" про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "Дніпросталь" (49051, м. Дніпро, вул. Дніпросталівська, буд. 4, ідентифікаційний код 33718431) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бокко" (25006, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, буд.62, ідентифікаційний код 36905104) основний борг у розмірі 26400,00 грн. (двадцять шість тисяч чотириста грн. 00 коп.), відсотки за користування коштами (3% річних) у розмірі 555,48 грн. (п`ятсот п`ятдеят п`ять грн. 48 коп.), інфляційні збитки у розмірі 3532,38 грн. (три тисячі п`ятсот тридцять дві грн. 38 коп.) та судовий збір у розмірі 2093,59 грн. (дві тисячі дев`яносто три грн. 59 коп.).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 10.03.2023

Суддя О.М. Крижний