УХВАЛА

м. Київ

14.03.2023Справа № 910/25118/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Комарової О.С., за участю секретаря судового засідання П`янковської Т.В., розглянув у відкритому судовому засіданні заяву Житлово-будівельного кооперативу «Індикатор-13» про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київенерго-борг» до Житлово-будівельного кооперативу «Індикатор-13» про стягнення 1 086 616,68 грн,

за участі представників:

стягувача - не з`явився,

боржника - Олійник Д.В., Якимчук О.І.,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Київенерго» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з Житлово-будівельного кооперативу «Індікатор-13», з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, 574 276,54 грн заборгованості за теплову енергію у гарячій воді, 77 089,44 грн пені, 35 326,10 грн 3% річних та 399 924,60 грн інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.11.2015, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.02.2016, позовні вимоги задоволено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 13.04.2016 у даній справі касаційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу «Індикатор-13» задоволено, внаслідок чого рішення Господарського суду міста Києва від 03.11.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 09.02.2016 у справі скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.04.2016 (суддя Дупляк О.М.) прийнято справу до провадження.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва від 02.08.2021 у зв`язку із закінченням терміну повноважень у судді Дупляк О.М., призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів справи № 910/25118/15, за результатом якого вказану справу передано на розгляд судді Комаровій О.С.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.01.2022 з-поміж іншого, замінено позивача у справі - Публічне акціонерне товариство «Київенерго» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Київенерго-борг».

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2022 апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу «Індикатор-13» залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.01.2022 без змін.

Додатковою постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2022 частково задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Київенерго-борг» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом апеляційним судом справи № 910/25118/15 та стягнуто з Житлово-будівельного кооперативу «Індикатор-13» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київенерго-борг» 5 400,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом справи № 910/25118/15 апеляційним судом.

24.01.2023 Господарським судом міста Києва видано наказ на виконання додаткової постанови Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2022.

14.02.2023 від відповідача надійшла заява про визнання наказу Господарського суду міста Києва від 24.01.2023 у справі № 910/25118/15 таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що виконавчий документ видано передчасно, поза-як спір між сторонами не вирішено по суті, шляхом ухвалення рішення суду. Відтак, за доводами заявника, виконавчий документ судом видано помилково, оскільки постанова Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2022 не є невід`ємною складовою основного судового рішення, адже таке судове рішення ще не ухвалено. Також, як на підставу для визнання наказу Господарського суду міста Києва від 24.01.2023 у справі № 910/25118/15 таким, що не підлягає виконанню, заявник посилається на наявність у ньому помилок, про що ним подано окрему заяву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.02.2023 призначено судове засідання на 14.03.2023 для розгляду заяви Житлово-будівельного кооперативу «Індикатор-13» про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

У судове засідання 14.03.2023 з`явились представники боржника, які підтримали доводи заяви, представник стягувача не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява боржника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012).

Статтею 18 Господарського процесуального кодексу України, яка кореспондується зі статтею 326 цього Кодексу, встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Розділом V Господарського процесуального кодексу України врегулювано процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у господарських справах.

Згідно з частинами 1, 3 статті 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (ч. 2 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України).

У постанові Верховного Суду від 16.01.2018 у справі №55/15479/15-ц зазначено, що підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Враховуючи імперативні приписи статті 129-1 Конституції України, статей 18, 326 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язковості виконання судового рішення, що набрало законної сили, положення статті 328 Господарського процесуального кодексу України визначають можливість визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню, лише за наявності для цього безумовних і безспірних підстав, тобто є процедурною нормою, що врегульовує правовідносини між боржником і стягувачем на стадії виконання рішення.

Відтак в даному випадку підлягають дослідженню обставини наявності визначених процесуальним законодавством підстав визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Процесуальним законодавством передбачено підстави, за якими наказ може бути визнано таким, що не підлягає виконанню, зокрема, у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Згідно з ч. 1 ст. 232 Господарського процесуального кодексу України судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази.

Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку закінчується прийняттям постанови (ч. 4 ст. 232 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини 1 статті 282 Господарського процесуального кодексу України у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції має бути зазначено розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

За приписом п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України).

Суд встановив, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2022 апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу «Індикатор-13» залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.01.2022 без змін.

Додатковою постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2022 частково задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Київенерго-борг» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом апеляційним судом справи № 910/25118/15 та стягнуто з Житлово-будівельного кооперативу «Індикатор-13» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київенерго-борг» 5 400,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом справи №910/25118/15 апеляційним судом.

Положеннями ст. 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Наведені норми процесуального закону визначають принцип обов`язковості відшкодування судових витрат особи, на користь якої ухвалено судове рішення, за рахунок іншої особи, яка в цьому спорі виступає її опонентом.

У даному випадку, апеляційний суд здійснив розподіл судових витрат не в зв`язку із вирішенням ним спору по суті, а в зв`язку із переглядом судового рішення (ухвали Господарського суду міста Києва від 17.01.2022) в апеляційному порядку, а відтак, твердження заявника про передчасність видачі Господарським судом міста Києва наказу від 24.01.2023 у справі № 910/25118/15, з огляду на відсутність судового рішення по суті спору - є помилковими.

При цьому, суд вважає за необхідне зауважити, що наявність помилки у виконавчому документі не має наслідком визнання його таким, що не підлягає виконанню, як хибно вважає боржник, оскільки, відповідно до ч. 1 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України помилка, допущена при оформленні наказу, може бути виправлена судом.

Враховуючи вищевикладене, оскільки наказ Господарського суду міста Києва від 24.01.2023 у справі № 910/25118/15 видано на виконання додаткової постанови Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2022, яка набрала законної сили, а заявником не доведено помилковості його видачі, підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню відсутні.

Керуючись статтями 234 - 235, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Житлово-будівельного кооперативу «Індикатор-13» про визнання наказу Господарського суду міста Києва від 24.01.2023 у справі № 910/25118/15 таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені статтями 254 - 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 14.03.2023.

Суддя О.С. Комарова