У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

08 березня 2023 року м. Чернігівсправа № 927/339/23

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Белова С.В., розглянувши матеріали заяви № б/н від 14.12.2022

За заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Маріуполь олія торг»,

, пр. Будівельників, 141А, оф. 8, м. Маріуполь, Донецька область, поштова адреса: 49000, а/с 907

до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю «Мена-Авангард»,

, вул. Піщанівська, 28, м. Мена, Чернігівська область, 15600,

про видачу судового наказу

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Чернігівської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Маріуполь олія торг» про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мена-Авангард» заборгованості за договором поставки № 0712/14 від 07.12.2021.

В обґрунтування поданої заяви заявник посилається на неналежне виконання боржником зобов`язань щодо оплати вартості поставленого товару.

Розглянувши подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Маріуполь олія торг» заяву разом з доданими до неї документами, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про видачу судового наказу, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 12 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, зокрема в порядку наказного провадження.

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, визначені ГПК України.

Так, підстави та порядок видачі судового наказу врегульовано положеннями розділу ІІ ГПК України.

Частиною 1 статті 147 ГПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 147 ГПК України із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

За частиною 1 статті 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктом 3 частини 3 статті 150 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного у письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Разом з тим, заявником подано до суду копію Договору поставки № 0712/14 від 07.12.2021, що підписаний лише представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Маріуполь олія торг» та містить відтиск печатки Товариства з обмеженою відповідальністю «Маріуполь олія торг». В підтвердження укладення між сторонами Договору поставки № 0712/14 від 07.12.2021 заявник посилається на гарантійний лист Товариства з обмеженою відповідальністю «Мена-Авангард» вих №173 від 13.05.2022.

Натомість, положеннями ч. 3 ст. 639 Цивільного кодексу України визначено, що якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Отже, заявником не надано суду доказів укладення між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мена-Авангард» Договору поставки № 0712/14 від 07.12.2021 саме в письмовій формі.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України суд відмовляє у видачі судового наказу, в тому числі, коли заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

За наведених обставин, суд доходить висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Маріуполь олія торг» про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мена-Авангард» 139 757,00 грн заборгованості задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з наведених вище підстав унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ГПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись статтями 147, 148, 152, 153, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Маріуполь олія торг» у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мена-Авангард» 139 757,00 грн заборгованості.

Ухвала складена та підписана 08.03.2023.

Ухвалу може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Белов

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/