РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2023Справа № 910/584/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіа Оіл»

до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал»

про стягнення 88 000,00 грн

Суддя Картавцева Ю.В.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіа Оіл» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» про стягнення 88 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору поставки № 451/24/16-21 від 12.03.2021 у частині оплати поставленого товару, з огляду на що позивач просить суд стягнути 88 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2023 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

За змістом ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2023 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; запропонувати відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву; встановити відповідачу строк для подання заперечень - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив; подати суду докази надіслання (надання) їх іншим учасникам справи.

01.02.2023 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, яке обґрунтоване тим, що дана справа має особливе значення для відповідача, а також тим що відповідач має намір надати додаткові усні пояснення по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.02.2023 суд ухвалив: відмовити у задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» про розгляд справи № 910/584/23 в судовому засіданні з викликом сторін.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та письмові пояснення, викладені позивачем у позовній заяві та відповідачем у відзиві, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Приватним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авіа Оіл» (продавець) укладено Договір поставки № 451/24/16-21 від 12.03.2021 (Договір) відповідно до п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупцю спеціальні бензини (далі - Товар) за найменуваннями, в асортименті та за цінами, що вказуються в Специфікації, що є невід`ємною частиною даного Договору, згідно заявок Покупця в письмовому або електронному вигляді, а Покупець зобов`язується прийняти Товар і оплатити його вартість на нижчезазначених умовах Договору.

Згідно п. 2.1. Договору загальна сума Договору складає - 160 200,00 грн.

Відповідно до п. 2.2 Договору номенклатура та ціна Товару визначаються в Специфікації, яка є додатком до цього Договору, підписується уповноваженими представниками обох Сторін.

За умовами п. 3.4., 3.5. та 3.6. Договору перехід права власності на Товар до Покупця відбувається з моменту передачі йому Товару та підписання накладних на Товар (п. 3.4.). Передача Товару від Постачальника Покупцю здійсняється за належним чином оформленою видатковою накладною, в якій зазначається найменування Товару, що постачається, кількість в одиницях вимірювання, ціна Товару та загальна вартість Товару (п. 3.5.). Датою поставки Товару вважається дата отримання Товару уповноваженим представником Покупця, що підтверджується його підписом на видатковій накладній (п. 3.6.).

У п. 5.1. Договору сторони визначили, що розрахунки за кожну поставлену партію Товару здійснюються на підставі рахунку - фактури Постачальника, який виписується у відповідності до заявки Покупця та Специфікації. Покупець здійснює оплату Товару протягом 60 (шістдесят) календарних днів з моменту отримання Товару від Постачальника шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника.

Дослідивши зміст укладеного між Позивачем та Відповідачем Договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що продавець передав, а покупець отримав товар на загальну суму 90 000,00 грн, що підтверджується видатковими накладними №РН-528 від 24.12.2021 на суму 86 400,00 грн та №РН-529 від 24.12.2021 на суму 3 600,00 грн.

Покупцем сплачено продавцю 2 000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №5055 від 21.12.2021 на суму 1 000,00 грн та №5056 від 21.12.2021 на суму 1 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору поставки № 451/24/16-21 від 12.03.2021 у частині оплати поставленого товару, з огляду на що позивач просить суд стягнути 88 000,00 грн основного боргу.

Відповідач проти задоволення позову заперечує та зазначає, що неможливість своєчасного та повного розрахунку за поставлений товар зумовлена наявністю заборгованості споживачів перед відповідачем за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення. Також, відповідачем зазначено, що стягнення коштів з відповідача призведе до тимчасового зупинення господарської діяльності відповідача, який відноситься до об`єктів критичної інфраструктури.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, між ПрАТ «АК «Київводоканал» та ТОВ «Авіа Оіл» укладено Договір поставки № 451/24/16-21 від 12.03.2021 відповідно до умов п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупцю товар, а Покупець зобов`язується прийняти Товар і оплатити його вартість на умовах Договору.

Матеріалами справи підтверджується, що постачальник передав, а покупець отримав товар загальною вартістю 90 000,00 грн та що покупець сплатив постачальнику вартість товару частково - у сумі 2 000,00 грн.

За змістом ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 ЦК України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відтак, суд, враховуючи приписи п. 5.1. Договору, дійшов висновку, що строк оплати поставленого за видатковими накладними №РН-528 від 24.12.2021 та №РН-529 від 24.12.2021 товару, є таким, що настав.

Суд зазначає, що відповідачем не надано доказів сплати позивачу грошових коштів у розмірі 88 000,00 грн, не надано будь-яких інших доказів у підтвердження відсутності його обов`язку зі сплати заявленої в позові заборгованості, у зв`язку з чим суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості у розмірі 88 000,00 грн, а відтак, задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Щодо заперечень відповідача, які викладені у відзиві на позовну заяву, суд зазначає, що порушення зобов`язання за договором зі сторони відповідача мало місце ще до введення в Україні воєнного стану.

Суд зауважує, що відповідач, як підприємство, здійснює господарську діяльність за своєю волею і в своїх комерційних інтересах, відтак, ризик економічної неефективності чи збитковості відповідно до статті 42 ГК України лежить на самому відповідачу та не може бути перекладений на позивача.

Крім того, суд зазначає, що відповідачем не надано жодних належних доказів, які б підтвердили обставину скрутного матеріального становища відповідача чи об`єктивну неможливість сплати боргу у визначеному вище розмірі, що свідчить про необґрунтованість викладених відповідачем тверджень.

Відтак, наведені відповідачем доводи не спростовують висновок суду про наявність підстав для задоволення позовних вимог, а тому до уваги судом не беруться.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ст. 129 ГПК України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача з огляду на задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" (01015, місто Київ, вул. Лейпцизька, будинок 1-А; ідентифікаційний код: 03327664) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіа оіл" (01004, місто Київ, вулиця Басейна, будинок 9, кімната 3; ідентифікаційний код: 36852220) 88 000 (вісімдесят вісім тисяч) грн 00 коп. основного боргу та 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Картавцева