ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14 березня 2023 року Справа № 910/7615/22

Господарський суд Волинської області у складі судді Слободян О.Г.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Адвокатського бюро "Гапоненко Роман і партнери"

до відповідача: Фермерського господарства "Західний Буг" Юнака Сергія Петровича

про стягнення 323 008 грн 10 коп

встановив: Адвокатське об`єднання "Гапоненко Роман і партнери" (позивач) звернулось з позовом до Господарського суду міста Києва, в якому просило суд стягнути з Фермерського господарства "Західний Буг" Юнака Сергія Петровича (відповідача) інфляційні втрати у розмірі 278 447,76 грн та 3 % річних у розмірі 44 560,34 грн., а також судові витрати позивача, пов`язані із розглядом справи. Позивач зазначив, що орієнтовна сума витрат на професійну правничу допомогу становить 30000грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором N 03-490 про надання правової (правничої) допомоги від 20.01.2021 в частині своєчасної оплати наданих послуг та постановою Верховного Суду від 28.07.2022 у справі №903/781/21, у зв`язку з чим позивачем на суму заборгованості нараховані інфляційні втрати у розмірі 278 447,76 грн та 3 % річних у розмірі 44 560,34 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи N 910/7615/22 здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження.

20.09.2022 від Фермерського господарства "Західний Буг" Юнака Сергія Петровича надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач повідомив, що на сьогодні сума заборгованості у розмірі 1153512,44грн повністю сплачена, що підтверджується доданими платіжними дорученнями. Просив господарський суд зменшити розмір нарахованих інфляційних втрат та відсотків річних до 10 % від суми заявленої в позові, а саме до 32 300,81 грн, посилаючись на правову позицію Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18, та направити справу за підсудністю до Господарського суду Волинської області.

12.10.2022 позивач надіслав суду відповідь на відзив, в якій заперечив щодо зменшення судом нарахованих процентів річних та інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.10.2022, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2022 у справі №910/7615/22, матеріали справи N 910/7615/22 за позовом Адвокатського об`єднання "Гапоненко Роман і партнери" до Фермерського господарства "Західний Буг" Юнака Сергія Петровича про стягнення 323 008,10 грн передано за територіальною підсудністю до Господарського суду Волинської області.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 16.01.2023 (суддя Слободян О.Г.) справу №910/7615/22 прийнято до провадження; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами; встановлено учасникам справи строк до 10.02.2023р. для подання суду заяв, клопотань, пояснень та доказів, пов`язаних з розглядом справи, які не були подані сторонами до суду, з направленням поданих документів іншим учасникам судового процесу.

Ухвала суду була надіслана сторонам та вручена адресатам, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

16.01.2022 на адресу суду від Адвокатського бюро "Гапоненко Роман і партнери" надійшло клопотання, в якому останній, в порядку ст. 52 ГПК України, просив замінити позивача (Адвокатське об`єднання Гапоненко Роман і партнери) у справі № 910/7615/22, шляхом залучення його правонаступника Адвокатського бюро Гапоненко Роман і партнери ().

Ухвалою суду від 17.01.2023 клопотання Адвокатського бюро "Гапоненко Роман і партнери" про заміну позивача його правонаступником у справі №910/7615/22 задоволено. Замінено позивача - Адвокатське об`єднання "Гапоненко Роман і партнери" () на правонаступника - Адвокатське бюро "Гапоненко Роман і партнери" () у справі №910/7615/22.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, господарський суд встановив наступне.

20 січня 2021 року, між ФГ "Західний Буг" Юнака Сергія Петровича, як клієнтом, та АО "Гапоненко Роман і партнери", як адвокатським об`єднанням, було укладено Договір про надання правової (правничої) допомоги №03-490, відповідно до умов якого клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання, як правову (правничу) допомогу, здійснювати представницькі повноваження, захищати права і законні інтереси клієнта, надавати інші види правової допомоги в обсязі та на умовах, встановлених договором та за домовленістю сторін у справі №903/13/21, №903/12/21 (за позовом ТОВ "Ніра" до ФГ "Західний Буг" Юнака Сергія Петровича про стягнення заборгованості, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та всі фактично понесенні адвокатським об`єднанням витрати у зв`язку з виконанням даного договору.

За умовами п.п.4.1-4.4 Договору, гонорар є формою винагороди адвокатського об`єднання за надання правової допомоги клієнту. На визначення розміру гонорару адвокатського об`єднання впливають строки вирішення спірних правовідносин, ступінь складності справи, обсяг правових послуг необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначенні обґрунтованого розміру гонорару. Розмір гонорару не залежить від досягнення чи недосягнення АО позитивного результату, якого бажає клієнт.

За надану в межах цього договору правову допомогу клієнт сплачує адвокатському об`єднанню гонорар у наступному розмірі:

а) 5 000 грн. за підготовку однієї вимоги про зарахування зустрічних однорідних вимог про відшкодування збитків або здійснених оплат по іншим правовідносинам;

b) 2 000 грн. за підготовку довідок;

c) 2 500 грн. за одну годину роботи адвоката в судовому процесі, що сплачується клієнтом протягом 3 робочих днів з моменту підписання акту наданих послуг (правової допомоги) та буде покладений на сторону згідно ст. 129 ГПК України.

d) 20% від розміру суми на яку судом буде зменшено заявлену ТОВ "Ніра" до стягнення суму заборгованості клієнта у справі №903/13/21, №903/12/21. Ця частина гонорару сплачується клієнтом протягом трьох робочих днів з моменту набрання судовим рішенням у справі №903/13/21 законної сили.

e) клієнт сплачує аванс в сумі 30 000 грн. протягом п`яти днів з моменту підписання договору.

Відповідно до п.4.6 Договору, на підтвердження факту надання адвокатського об`єднання клієнту правової допомоги відповідно до умов цього договору адвокатським об`єднанням складається акт наданих послуг (правової допомоги) і направляється або вручається під розписку клієнту.

10 березня 2021 року рішенням Господарського суду Волинської області, у справі №903/13/21, було частково задоволено позов ТОВ "Ніра" до ФГ "Західний Буг" про стягнення 6 831 255,14 грн. та стягнуто з ФГ "Західний Буг" на користь ТОВ "Ніра" 1 063 692,90 грн. - боргу, 1 827 403,77 грн. - пені, 860 359,59 грн. - штрафу, 48 294,14 грн. - судового збору, а всього 3 799 750,40 грн. У позові ТОВ "Ніра" до ФГ "Західний Буг" на суму 3 079 798,88 грн. - відмовлено.

26 квітня 2021 року, постановою Північно-західного апеляційного господарського суду, у справі №903/13/21, було задоволено апеляційну скаргу ФГ "Західний Буг" Юнака Сергія Петровича і скасовано рішення Господарського суду Волинської області від 10 березня 2021 року в частині стягнення 1 827 403,77 грн. - пені, 860 359,59 грн. - штрафу і ухвалено в цій частині нове рішення - про відмову в позові, в решті рішення залишено без змін.

28 квітня 2021 року, між сторонами було підписано Акт наданих послуг №26 на суму гонорару за надання правової допомоги по справі №903/13/21, згідно п.п. d) п.4.4 Договору, у розмірі 1 153 512,44 грн.

Також, станом на 30 квітня 2021 року між сторонами було проведено звірку взаєморозрахунків та підписано акт звірки на суму 1658762,44грн.

Зважаючи на тривале невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань з оплати гонорару за надання правової допомоги по справі №903/13/21, позивач звернувся до суду.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 02 грудня 2021 року у справі №903/781/21, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.02.2022, було відмовлено у задоволенні позову Адвокатського об`єднання "Гапоненко Роман і партнери" до ФГ "Західний Буг" Юнака Сергія Петровича про стягнення 1 153 512,44 грн.

Постановою Верховного Суду від 28.07.2022 у даній справі рішення Господарського суду Волинської області від 02 грудня 2021 року та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 16 лютого 2022 року у справі № 903/781/21 скасовано; ухвалено нове рішення; позовні вимоги Адвокатського об`єднання Гапоненко Роман і партнери задоволено; стягнуто з ФГ Західний Буг Юнака Сергія Петровича на користь АО Гапоненко Роман і партнери 1 153 512 грн 44 коп заборгованості.

Таким чином, судом підтверджено факт невиконання відповідачем зобов`язань по договору про надання правової (правничої допомоги) зі сплати гонорару позивачу. Враховуючи умови договору про надання правової (правничої) допомоги (п.d п.4.4), гонорар мав бути сплачений відповідачем протягом 3-ох робочих днів з моменту набрання рішенням № 903/13/21 законної сили (постанова суду від 26.04.2021) - не пізніше 29.04.2021. Проте, гонорар відповідачем у визначений строк не був сплачений.

Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення інфляційних втрат у розмірі 278 447,76 грн за період травень 2021 - липень 2022 та 3 % річних у розмірі 44 560,34 грн. за період з 30.04.2021 по 12.08.2022, нарахованих на 1 153 512 грн 44 коп заборгованості.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, договором або іншим законом.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч.ч. 1, 7 ст.193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як вбачається з матеріалів справи, у сторін виникли цивільні права та обов`язки з приводу надання послуг, підставі договору про надання правової допомоги.

Як встановлено ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (у редакції на час укладення договору) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 903 ЦК України визначено, що у разі, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Наявність у відповідача боргу на суму 1153512,44грн встановлена постановою Верховного Суду від 28.07.2022 у справі №903/781/21.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, встановлений судом факт наявності у відповідача заборгованості перед позивачем по оплаті гонорару за надану професійну правничу допомогу на суму 1153512,44грн має преюдиційне значення та не підлягає доказуванню в силу положень ч. 4 ст. 75 ГПК України.

Відповідно до ст.326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Водночас, судом встановлено, що згідно платіжних доручень №1371 від 12.08.2022, №1379 від 16.08.2022, №1450 від 17.08.2022, №1501 від 18.08.2022 відповідачем було погашено суму заборгованості.

Проте, згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до поданого розрахунку, позивач нарахував відповідачу 278 447,76 грн інфляційних втрат за період травень 2021 - липень 2022 та 44 560,34грн - 3 % річних за період з 30.04.2021 по 12.08.2022.

Суд, перевіривши розрахунки позивача за допомогою системи LIGA360, дійшов висновку, що нараховані 278 447,76 грн інфляційних втрат за період травень 2021 - липень 2022 та 44 560,34грн - 3 % річних за період з 30.04.2021 по 12.08.2022 є підставними та обгрунтованими.

Водночас, у відзиві на позов відповідач просив суд зменшити нарахований розмір інфляційних втрат та відсотків річних до 10% від суми стягнення, а саме до 32300,81грн.

Відповідно до статті 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Право суду зменшувати розмір неустойки передбачене також частиною третьою статті 551 ЦК України.

Разом з тим, якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.19 у справах N 703/2718/16-ц та N 646/14523/15-ц.

З огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика Палата Верховного Суду у справі N 902/417/18 дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Дослідивши матеріали даної справи, суд враховує захищеність майнових інтересів позивача внаслідок нарахування 278447,76грн інфляційних втрат. Також, суд приймає до уваги те, що на день розгляду спору відповідачем оплачена основна сума заборгованості.

Договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, що не передбачає значних матеріальних витрат виконавцем.

Таким чином, суд вважає, що наведене вище у своїй сукупності є винятковими обставинами, які є підставою для застосування положення ст. 551 ЦК України, ст. 233 ЦК України та зменшення відсотків річних з урахуванням зазначених висновків Великої Палати Верховного Суду.

З огляду на викладене, суд вважає справедливим, пропорційним і таким, що відповідатиме обставинам цієї справи, які мають юридичне значення, та наведеним вище критеріям, зменшити розмір заявлених процентів річних на 50 % до суми 22280,17грн

Отже, суд відмовляє у задоволенні позову в частині стягнення 22280,17грн. річних.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про задоволення позову частково та стягнення з позивача на користь відповідача 278447,76грн інфляційних втрат та 22280,17грн. річних.

Згідно із ч.ч. 2-4 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.9 ст.129 ГПК України судовий збір суд покладає на відповідача повністю.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 233, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Стягнути з Фермерського господарства "Західний Буг" Юнака Сергія Петровича (44700, Волинська область, м. Володимир-Волинський, вул. Ганни Жежко, буд. 9, ) на користь Адвокатського бюро "Гапоненко Роман і партнери" (03150, м.Київ, вул.Предславинська, буд.30, ) 300727грн. 93коп. (з яких: 278447грн. 76коп. інфляційних втрат та 22280грн грн. 17коп. річних), а також 4845грн.12коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В позові в частині стягнення 22280грн грн. 17коп. річних відмовити.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 14.03.2023.

Суддя О. Г. Слободян