РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.02.2023Справа № 910/33/22

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

За позовом Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (Майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 6 під`їзд, 1 поверх, кімната 35, м. Харків, 61022)
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Променергобуд Україна" (вулиця Данила Щербаківського, будинок 58, місто Київ, 04111)
простягнення 67 966 грн 00 коп.
Представники сторін:
від позивача:Пономаренко В.О.
від відповідача:не з`явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

04.01.2022 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Променергобуд Україна" про стягнення 67 966 грн 00 коп. штрафних санкцій, в тому числі: 33 983 грн 00 коп. штрафу та 33 983 грн 00 коп. пені.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України неналежним чином виконав взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим позивачем нараховано 33 983 грн 00 коп. штрафу та 33 983 грн 00 коп. пені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 2001.2022 відкрито провадження у справі № 910/33/22, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 24.02.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.01.2023 суд, в порядку статті 120 Господарського процесуального кодексу України, повідомив учасників судового процесу про призначення судового засідання на 23.01.2023.

20.01.2023 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.01.2023 суд, в порядку статті 120 Господарського процесуального кодексу України, повідомив учасників судового процесу про оголошення перерви в підготовчому засіданні на 09.02.2023.

06.02.2023 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції та клопотання про направлення кореспонденції.

В судове засідання 23.02.2023 з`явився представник позивача та надав пояснення по суті спору, відповідно до яких в повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зв`язався вимоги ухвали суду про відкриття провадження у справі не виконав, про розгляд справи був повідомлений належним чином, а саме на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (04111, місто Київ, вулиця Данила Щербаківського, будинок 58) судом були направлені ухвали, проте поштові відправлення повернуті із зазначенням причин: адресат відсутній за вказаною адресою.

Відповідно до частин 2, 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є обов`язковою. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

З огляду на вищевикладене, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "Променергобуд Україна" не скористалося наданими йому процесуальними правами, зокрема, відповідачем не надано відзиву на позовну заяву, будь-яких письмових пояснень та інших доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті, суд, на підставі частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку про можливість розгляду даної справи виключно за наявними матеріалами.

У судовому засіданні 23.02.2023 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

За результатами розгляду справи № 02-13-50/60-2017 про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Променергобуд Україна" законодавства про захист економічної конкуренції адміністративною колегією Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийнято Рішення від 18.07.2017 № 02/76-рш, яким визнано, що дії Товариства з обмеженою відповідальністю "Променергобуд Україна" щодо неподання інформації на вимогу територіального відділення від 18.04.2017 № 02/1980 у встановлені у вимозі головою територіального відділення строки є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (пункт 1 резолютивної частини рішення).

За вчинене порушення законодавства про захист економічної конкуренції згідно з пунктом 2 резолютивної частини Рішення № 02/76-рш на Товариство з обмеженою відповідальністю "Променергобуд Україна" накладений штраф у розмірі 33 983 грн 00 коп.

Копія Рішення № 02/76-рш, направлена на адресу Товариство з обмеженою відповідальністю "Променергобуд Україна", була отримана останнім 24.07.2017, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 590.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що Відповідач до теперішнього часу не сплатив штраф, накладений рішенням. Таким чином, Позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Променергобуд Україна" штраф у розмірі 33 983 грн 00 коп. та пеню у розмірі 33 983 грн 00 коп.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 238 Господарського кодексу України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Статтею 239 Господарського кодексу України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб`єктів господарювання такі адміністративно-господарські санкції: вилучення прибутку (доходу); адміністративно-господарський штраф; стягнення зборів (обов`язкових платежів); застосування антидемпінгових заходів; припинення експортно-імпортних операцій; застосування індивідуального режиму ліцензування на умовах та в порядку, визначених законом; зупинення дії ліцензії (патенту) на здійснення суб`єктом господарювання певних видів господарської діяльності; анулювання ліцензії (патенту) на здійснення суб`єктом господарювання окремих видів господарської діяльності; обмеження або зупинення діяльності суб`єкта господарювання; ліквідація суб`єкта господарювання; інші адміністративно-господарські санкції, встановлені цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до частини 1 статті 40 Господарського кодексу України державний контроль за дотриманням антимонопольно-конкурентного законодавства, захист інтересів підприємців та споживачів від його порушень здійснюється Антимонопольним комітетом України відповідно до його повноважень, визначених законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Статтею 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині:

1) здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції;

2) контролю за концентрацією, узгодженими діями суб`єктів господарювання та дотриманням вимог законодавства про захист економічної конкуренції під час регулювання цін (тарифів) на товари, що виробляються (реалізуються) суб`єктами природних монополій;

3) сприяння розвитку добросовісної конкуренції;

4) методичного забезпечення застосування законодавства про захист економічної конкуренції;

5) здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері державних закупівель;

6) проведення моніторингу державної допомоги суб`єктам господарювання та здійснення контролю за допустимістю такої допомоги для конкуренції.

Відповідно до статті 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом. Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Пунктом 1 частини 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є, зокрема, антиконкурентні узгоджені дії.

Відповідно до статті 51 Закону України "Про захист економічної конкуренції", порушення законодавства про захист економічної конкуренції тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до абзацу 6 частини 2 статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за порушення, передбачені пунктами 9, 13-18 статті 50 цього Закону, накладаються штрафи у розмірі до одного відсотка доходу (виручки) суб`єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф..

Частиною 1 статті 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про: визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; зобов`язання органу влади, органу місцевого самоврядування, органу адміністративно-господарського управління та контролю скасувати або змінити прийняте ним рішення чи розірвати угоди, визнані антиконкурентними діями органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю; визнання суб`єкта господарювання таким, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку; примусовий поділ суб`єкта господарювання, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку; накладення штрафу; блокування цінних паперів тощо.

Відповідно до частини 1 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Згідно з частини 2 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання.

Згідно з частиною 3 статті 56 зазначеного Закону особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

З урахуванням дати отримання відповідачем рішення 24.07.2017, кінцевим терміном сплати відповідачем штрафу, є 25.09.2017.

Відповідно до частини першої статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" Відповідач має право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Променергобуд Україна" звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою про визнання недійсними Рішення № 02/76-рш від 18.07.2017 у справі № 02-13-50/60-2017.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 31.10.2017 у справі № 917/1398/17, залишеним без змін Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 14.12.2017, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Променергобуд Україна" задоволено повністю, а Рішення № 02/76-рш від 18.07.2017 у справі № 02-13-50/60-2017 - скасовано.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 02.07.2020 заяву територіального відділення про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Полтавської області від 31.10.2017 у справі № 917/1398/17 - задоволено; рішення Господарського суду Полтавської області від 31.10.2017 у справі № 917/1398/17 скасовано та ухвалено нове рішення у якому у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Променергобуд Україна" про визнання недійсними Рішення № 02/76-рш від 18.07.2017 у справі № 02-13-50/60-2017, відмовлено в повному обсязі.

Крім того, у відповідності до положень частини першої статті 58 Закону України "Про захист економічної конкуренції" органи Антимонопольного комітету України з власної ініціативи чи за заявами осіб можуть переглянути рішення, прийняті ними у справах про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та у заявах, справах про узгоджені дії, концентрацію. Органи Антимонопольного комітету України, які прийняли рішення, можуть зупинити виконання рішення до закінчення його перегляду, про що письмово повідомляються особи, які беруть участь у справі.

Так, Антимонопольний комітет України листом від 18.08.2017 № 200-24/06-8988 (вх. № 02/535 від 22.08.2017) повідомив територіальне відділення про прийняття заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Променергобуд Україна" б/н б/д до розгляду розпорядженням державного уповноваженого Комітету від 16.08.2017 № 06/165-р та про зупинення виконання Рішення № 02/76-рш від 18.07.2017 у справі № 02-13-50/60-2017.

Частиною третьою статті 58 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що за результатами перегляду органи Антимонопольного комітету України можуть: залишити рішення без змін: змінити рішення; скасувати рішення; прийняти нове рішення, передбачене статтями 31 та 48 цього Закону, частиною першою статті 30 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

За результатами розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Променергобуд Україна" б/н б/д Комітетом 15.04.2021 було прийнято рішення № 219-р за яким рішення адміністративної колегією Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 18.07.2017 № 02/76-рш залишено без змін.

Отже, Рішення № 02/76-рш від 18.07.2017 у справі № 02-13-50/60-2017 є законним та відповідно до частини 2 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" та статті 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" обов`язковим до виконання.

Згідно пункту 8 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Проте, суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати Відповідачем штрафу у розмірі 33 983 грн 00 коп., який накладений рішенням Адміністративної колегії Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" № 02/76-рш від 18.07.2017 у справі № 02-13-50/60-2017 у строки, визначені статтею 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Враховуюче викладене вище, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з відповідача штрафу у розмірі 33 983 грн 00 коп. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 33 983 грн 00 коп., нараховану за період з 16.04.2021 по 19.11.2021.

Так, господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання у Господарському кодексі України визнаються штрафними санкціями (частина 1 статті 230 Господарського кодексу України).

Відповідно до пункту 1 статті Господарського кодексу України законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Відповідно до частини 5 статті 56 Закону України Закону України "Про захист економічної конкуренції", за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

У пункті 2 Оглядового листа Вищого господарського суду України від 04.04.2012р. №01-06/418/2012 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних із застосуванням конкурентного законодавства" зазначено, що у випадку порушення законодавства про захист економічної конкуренції пеня, передбачена статтею 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", не лише має безальтернативний характер, але й не потребує прийняття уповноваженим органом рішення про її застосування, внаслідок чого не підпадає під визначення адміністративно-господарських санкцій у розумінні статей 238 - 239, 249 - 250 Господарського кодексу України.

Відповідно до частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

- нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу.

- нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом:

- справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу;

- відповідного рішення (постанови) господарського суду.

У пункті 20.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" зазначено, що абзацами третім - п`ятим частини п`ятої статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено зупинення нарахування пені на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду. Отже, тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій - від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи у суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснювалися.

Сума штрафу, накладеного Рішенням № 02/76-рш від 18.07.2017, складає 33 983 грн 00 коп. Розмір пені за один день складає 510 грн 00 коп. (33 983 грн 00 коп. * 1,5 %= 510 грн)

За період з 16.04.2021 по 19.11.2021 прострочено 218 днів сплати штрафу.

За вказаний період сума пені за прострочення сплати штрафу складає 111 180 грн 00 коп. (510 грн * 218).

Тож, сума пені, що підлягає стягненню з урахуванням встановлених обмежень (статті 56 Закону України Закону України "Про захист економічної конкуренції") становить 33 983 грн 00 коп., оскільки, сума штрафу, накладеного Рішенням № 02/76-рш від 18.07.2017, складає 33 983 грн 00 коп.

Відповідно до частини 7 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені, органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Суд, перевіривши розрахунок пені за загальний період прострочки з 16.04.2021 по 19.11.2021 у розмірі 33 983 грн 00 коп., наданий позивачем, враховуючи положення частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", згідно з якими розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України, дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині нарахування пені.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з частиною 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, статтею 123, статтею 129, статтями 232-233, статтями 237- 238, статтею 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповіда льністю "Променергобуд Україна" (04111, місто Київ, вулиця Данила Щербаківського, будинок 58, ідентифікаційний код 34014304) в дохід Державного бюджету України (отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/21081100, код отримувача 37993783, банк отримувача Казначейство України, номер рахунку UA9026001, класифікації доходів бюджету 21081100) штраф у розмірі 33 983 (тридцять три тисячі дев`ятсот вісімдесят три) грн 00 коп., пеню у розмірі у розмірі 33 983 (тридцять три тисячі дев`ятсот вісімдесят три) грн 00 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповіда льністю "Променергобуд Україна" (04111, місто Київ, вулиця Данила Щербаківського, будинок 58, ідентифікаційний код 34014304) на користь Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (61022, Харківська обл., місто Харків, Майдан Свободи, будинок 5, Держпром, 6 під`їзд, 1 поверх, кімната 35, ідентифікаційний код 22630473) судовий збір у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст рішення складено: 06.03.2023

Суддя Н.Плотницька