ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року м. ЧернівціСправа № 926/5346/22

За позовом Управління комунальної власності Чернівецької міської ради, м. Чернівці

до Громадської організації «Безбар`єрне місто», м. Чернівці

про стягнення неустойки за несвоєчасне звільнення приміщення - 91058,17 грн

Суддя О. В. Гончарук

Секретар судового засідання Чиборак У.Г.

Представники сторін:

від позивача Іванович Л.Є., витяг з ЄДР від 19.01.2023;

від відповідача - не з`явився.

Обставини справи: Управління комунальної власності Чернівецької міської ради звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Громадської організації «Безбар`єрне місто» про стягнення неустойки за несвоєчасне звільнення приміщення у розмірі 91058,17 грн.

Позовна вимога обґрунтована неналежним виконанням відповідачем укладеного між сторонами договору оренди нерухомого майна № 218 від 18.07.2013, розташованого за адресою: м. Чернівці, вул. Демократична, 11, в частині сплати неустойки за несвоєчасне повернення орендованого майна за період з 01.08.2021 до 26.09.2022 у розмірі 91058,17 грн.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 02.01.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 24.01.2023.

Актом від 24.01.2023 зафіксовано знеструмлення електромережі Господарського суду Чернівецької області та вихід, у зв`язку з цим, з ладу сервера автоматизованої системи з 11:15 до 16:15 24.01.2023, що унеможливило проведення судового засідання у цей день.

Ухвалою від 24.01.2023 призначено судове засідання на 09.02.2023.

Ухвалою від 09.02.2023 призначено судове засідання на 28.02.2023.

28.02.2023 представник відповідача у судове засідання не з`явився, при цьому у матеріалах справи наявні відомості про вручення останньому ухвали суду від 09.02.2023 про дату, час і місце проведення судового засідання,

У зв`язку з належним повідомленням відповідачів про дату, час і місце даного засідання за адресою вказаною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: Громадської організації «Безбар`єрне місто» - м. Чернівці, вул. Демократична 11, зазначене судове засідання з розгляду справи по суті проводиться без участі відповідача.

Присутній у судовому засіданні представник позивача наполягає на задоволенні позову з підстав, зазначених у позовній заяві.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Згідно з свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 29.10.2007, САВ № 540434 Чернівецька міська територіальна громада є власником нежитлових приміщень, загальною площею 153,30 кв. м, за адресою: м. Чернівці, вул. Демократична, 11 (нежилі приміщення).

18.07.2013 між департаментом економіки Чернівецької міської ради та Громадською організацією «Безбар`єрне місто» (орендар) укладено Договір оренди № 218 на нерухоме майно, розташоване за адресою: вул. Демократична, 11, м. Чернівці, загальною площею 151,8 кв м, згідно пункту 1.1 якого позивач на підставі вищевказаного рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради передає, а відповідач приймає у строкове платне користування нежиле приміщення, загальною площею 151,8 кв. м, розташоване за адресою: м. Чернівці, вул. Демократична, 11, на 1 поверсі та в підвалі будинку з метою використання його під офіс та майстерню з ремонту та обслуговування ортопедичних візків та засобів реабілітації.

Згідно з актом передання-приймання об`єкта оренди по вул. Демократичній, 11 від 18.07.2013 позивач передав, а відповідач прийняв приміщення першого поверху та підвалу по вул. Демократичній, 11 м. Чернівці.

Пунктом 1.5 Договору передбачено, що його укладено строком на два роки й одинадцять місяців, що діє з 18 липня 2013 року по 17 червня 2016 року (включно).

12.08.2016 між сторонами укладено додатковий договір №3 до Договору, згідно з пунктом 1 якого на підставі п.6.17.1 Положення про оренду майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Чернівців та поданих документів вважати договір оренди продовженим на два роки одинадцять місяців, а саме по 17.05.2019 (включно).

Пунктом 2 додаткового договору №3 встановлено, що по договору оренди починаючи з 12.07.2016 сплачувати орендну плату розраховану згідно додатку №1/3, що в місяць з урахуванням ПДВ складає 140,27 грн.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 04.04.2019 у справі №926/2194/18 розірвано договір оренди нерухомого майна № 218 від 18.07.2013; зобов`язано громадську організацію «Безбар`єрне місто» звільнити приміщення площею 151,8 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Чернівці, вул. Демократична, 11.

На виконання вищезазначеного рішення видано наказ, яким зобов`язано Громадську організацію «Безбарєрне місто» звільнити приміщення площею 151,8 кв.м , яке розташоване за адресою: м. Чернівці, вул. Демократична, 11.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 06.12.2021 у справі 926/3757/21 стягнуто з Громадської організації "Безбар`єрне місто" на користь Управління комунальної власності Чернівецької міської ради неустойку у сумі 151135,69 грн за період з 04.05.2019 по 31.07.2021.

Згідно частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 785 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем заявлено до стягнення з відповідача неустойку за період 01.08.2021 по 26.09.2022.

Позовна вимога у даній справі про сплату неустойки обґрунтована посиланням на приписи наведеної норми Цивільного кодексу України.

Застосування зазначеної неустойки обумовлюється тим, що зобов`язання наймача з повернення об`єкта оренди виникає після закінчення дії договору оренди і наймодавець у цьому випадку позбавлений можливості застосовувати щодо недобросовісного наймача інші засоби стимулювання до виконання, окрім як використання права на стягнення неустойки в розмірі подвійної плати за користування орендованим майном.

В порядку частини 2 статті 785 Цивільного кодексу України обов`язковим для суду є врахування обставин невиконання орендарем зобов`язання щодо неповернення майна в контексті його добросовісної поведінки як контрагента за договором оренди та її впливу на обставини неповернення майна орендодавцеві зі спливом строку дії орендних правовідносин.

Для застосування наслідків, передбачених частини 2 статті 785 Цивільного кодексу України України, необхідна наявність вини (умислу або необережності) в особи, яка порушила зобов`язання, відповідно до вимог статті 614 Цивільного кодексу України. Тобто судам необхідно встановити обставини, за яких орендар мав можливість передати майно, що було предметом оренди, але умисно цього обов`язку не виконав.

До предмета доказування при розгляді спорів щодо стягнення неустойки в порядку частини 2 статті 785 Цивільного кодексу України, як подвійної плати за користування орендованим майном після спливу строку дії договору оренди, входять обставини невжиття орендарем належних заходів щодо повернення орендодавцю об`єкта оренди за наслідком припинення орендних правовідносин за відсутності умов, які б перешкоджали орендарю вчасно повернути майно орендодавцю у визначений договором оренди строк; умисне ухилення орендаря від обов`язку щодо повернення орендодавцю об`єкта оренди; утримання орендованого майна у володінні орендаря та перешкоджання орендарем в доступі орендодавця до належного йому об`єкта оренди; відсутності з боку орендодавця бездіяльності та невчинення ним дій, спрямованих на ухилення від обов`язку прийняти орендоване майно від орендаря та оформити повернення наймачем орендованого майна.

Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, що зумовлює вимогу щодо сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків та здійсненні своїх суб`єктивних прав. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду,

При розгляді спорів про стягнення неустойки судам необхідно враховувати, що право наймодавця вимагати оплати неустойки відповідно до частини 2 статті 785 Цивільного Кодексу України та обов`язок наймача сплачувати таку неустойку зберігається до моменту повернення наймачем наймодавцю орендованого майна.

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 31.01.2020 у справі №916/2724/18

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до акту державного виконавця від 26.09.2022 вказане приміщення звільнено.

За змістом статей 610, 611, 612 Цивільного кодексу України вбачається, що невиконання зобов`язання у погоджений сторонами в договорі строк є порушенням зобов`язання, що зумовлює застосування до боржника наслідків, встановлених договором або законом, зокрема, неустойки згідно з частиною 2 статті 785 Цивільного кодексу України. Законодавцем у частині 1 статті 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Таким чином, позивач за період неправомірного користування відповідачем об`єктом оренди за 01.08.2021 по 26.09.2022, тобто після припинення дії договору та набрання законної сили рішення суду у справі № 926/2194/18, правомірно заявив до стягнення з останнього неустойки в подвійному розмірі орендної плати за договором оренди нерухомого майна № 281 від 18.07.2013 у розмірі 91058,17 грн.

Відповідно до пункту 1.6 Положення про Управління комунальної власності Чернівецької міської ради затвердженого рішенням Чернівецької міської ради VІІ скликання №253 від 31 травня 2021 року управління є правонаступником представництва Департаменту економіки Чернівецької міської ради та Департаменту розвитку Чернівецької міської ради.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 129 Конституції України, основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд відзначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Враховуючи вищезазначені обставини справи у їх сукупності, положення законодавства та умови Договору, суд доходить висновку про правомірність та обґрунтованість позову та можливість його задоволення у повному обсязі.

Таким чином з відповідача слід стягнути на користь позивача 91058, 17 грн неустойки за несвоєчасне звільнення приміщення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов Управління комунальної власності Чернівецької міської ради до Громадської організації «Безбар`єрне місто» про стягнення неустойки за несвоєчасне звільнення приміщення задовольнити

2. Стягнути з Громадської організації «Безбар`єрне місто» (58025, м. Чернівці вул. Демократична, 11, код 38647012) на користь Управління комунальної власності Чернівецької міської ради (58002, м. Чернівці, вул. Петровича Якоба, 18, код 44388619) 91058,17 неустойки та 2481,00 грн судового збору.

3. З набранням судовим рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06.03.2023.

Суддя О.В. Гончарук