ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2023 р. Справа№ 927/829/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Чорногуза М.Г.

Агрикової О.В.

при секретарі судового засідання Линник А.М.,

розглянувши матеріали апеляційних скарг Північного офісу Держаудитслужби та Державної аудиторської служби України

на окрему ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 02.01.2023

у справі № 927/829/22 (суддя В.В. Шморгун)

за позовом керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі: Північного офісу Держаудитслужби (позивач - 1)

Відділу освіти Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області (позивач - 2)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лівайн Торг»

про визнання додаткових угод недійсними та стягнення 54 604,69 грн,

за участю представників учасників справи:

прокурор: Синюк І.А.;

від заявника апеляційної інстанції: Аландаренко А.В.;

від позивача - 1: Кожемяка Ю.М.;

від позивача - 2: не з`явився,-

ВСТАНОВИВ:

Керівник Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Північного офісу Державної аудиторської служби України (далі - Північний офіс Держаудитслужби, позивач-1) та Відділу освіти Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області (далі - Відділу освіти Ріпкинської селищної ради, позивач-2) звернувся до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лівайн Торг» (далі - ТОВ «Лівайн Торг») про визнання недійсними додаткової угоди №1 від 04.08.2021 та додаткової угоди №2 від 19.10.2021, укладених між Відділом освіти Ріпкинської селищної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лівайн Торг» до Договору про закупівлю товарів №СК166/79 від 24.06.2021, а також стягнення 54 604,69 грн надлишково сплачених коштів, обґрунтовуючи вимоги порушенням вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», що полягало у зміні ціни за одиницю товару у бік збільшення за відсутності відповідного коливання ціни такого товару на ринку, внаслідок чого безпідставно зменшено обсяги закупівлі.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 22.12.2022 у справі № 927/829/22 позов задоволено повністю; визнано недійсними додаткові угоди №1 від 04.08.2021 та №2 від 19.10.2021 до договору про закупівлю товарів №СК166/79 від 24.06.2021, укладені між Відділом освіти Ріпкинської селищної ради та ТОВ «Лівайн Торг», стягнуто з ТОВ «Лівайн Торг» на користь Відділу освіти Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області кошти у розмірі 54 604,69 грн; стягнуто з ТОВ «Лівайн Торг» на користь Чернігівської обласної прокуратури 7 443,00 грн витрат зі сплати судового збору.

Разом з тим, 02.01.2023 у межах справи № 927/829/22 Господарським судом Чернігівської області постановлено окрему ухвалу, яку вирішено направити Державній аудиторській службі України для усунення виявлених судом недоліків та вжиття відповідних заходів реагування, а також зобов`язання вказаний орган повідомити суд першої інстанції про результати розгляду окремої ухвали у тридцятиденний строк з дня отримання ухвали.

Постановляючи окрему ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку, що невжиття Північним офісом Державної аудиторської служби України як компетентним органом належних та ефективних заходів для подання позову про визнання спірних додаткових угод до договору про закупівлю недійсними свідчить про порушення вказаним органом статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», п.4 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 №43, що мало наслідком завдання шкоди суспільним інтересам та порушення інтересів держави.

Не погоджуючись із висновками, викладеними в окремій ухвалі суду від 02.01.2023, Північний офіс Державної аудиторської служби України звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи та порушення норм процесуального права, просить окрему ухвалу скасувати та зупинити її дію на час апеляційного розгляду справи.

До апеляційної скарги скаржником подано клопотання про відстрочення сплати судового збору до закінчення апеляційного провадження у справі.

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає про допущене судом порушення частини 3 ст. 232 Господарського процесуального кодексу України, яке проявилось в тому, що суд, у разі виявлення порушення закону під час розгляду справи, мав до закінчення такого розгляду або ж одночасно з ухваленням рішення по суті винести окрему ухвалу, натомість оскаржувана ухвала постановлена судом лише 02.01.2023, тобто після ухвалення 22.12.2022 судового рішення; системний аналіз статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» свідчить, що орган державного фінансового контролю наділений лише правом порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених з порушенням законодавства, виключно за результатами проведених заходів державного фінансового контролю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2023 витребувано у Господарського суду Чернігівської області матеріали справи № 927/829/22. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Північного офісу Державної аудиторської служби на окрему ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 02.01.2023 у справі № 927/829/22 до надходження матеріалів справи з Господарського суду Чернігівської області.

16.01.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшов супровідний лист в.о. начальника управління Північного офісу Державної аудиторської служби в Чернігівській області від 11.01.2023 вих.№262525-17/148-2023 щодо направлення платіжного доручення про сплату судового збору за апеляційною скаргою Північного офісу Державної аудиторської служби.

Також з окремою ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 02.01.2023 не погодилась і Державна аудиторська служба України та звернувшись до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, просить скасувати ухвалу як незаконну.

Доводи апеляційної скарги Державної аудиторської служби України є аналогічними доводам, викладеним в апеляційній скарзі Північного офісу Держаудитслужби, та зводяться до того, що Закон №2939 чітко визначає повноваження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, при цьому правом на подання позову до суду з вимогами про визнання договорів недійсними законодавець такий орган не наділяє; судом першої інстанції не було враховано тієї обставини, що Північний офіс Держаудитслужби вжив усіх належних способів щодо захисту інтересів держави, у межах повноважень, які передбачені Законом №2939, звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу освіти Ріпкинської селищної ради про стягнення коштів, при цьому провадження у справі №620/6742/22 зупинено до набрання законної сили рішенням у справі №927/829/22, відтак висновки суду першої інстанції про завдання шкоди суспільним інтересам та порушення інтересів держави є безпідставними.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.01.2023 відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Державної аудиторської служби України на окрему ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 02.01.2023 у справі № 927/829/22 до надходження матеріалів справи з Господарського суду Чернігівської області.

27.01.2023 матеріали справи № 927/829/22 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді.

Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 31.01.2023 апеляційні скарги Північного офісу Державної аудиторської служби та Державної аудиторської служби України на окрему ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 02.01.2023 у справі № 927/829/22 залишено без руху та надано скаржникам строк для усунення недоліків, допущених останніми при поданні апеляційних скарг.

06.02.2023 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Управління Північного офісу Державної аудиторської служби в Чернігівській області надійшло клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги від 01.02.2023 вих. №262525-17/376-2023.

08.02.2023 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Державної аудиторської служби надійшло клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги (лист від 01.02.2023 вих. №002500-17/1177-2023).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2023 відкрито апеляційне провадження у справі №927/829/22, спільний розгляд апеляційних скарг Північного офісу Державної аудиторської служби та Державної аудиторської служби призначено в судове засідання на 01.03.2023, учасникам апеляційного провадження встановлено строк для подання відзивів на апеляційні скарги.

В судовому засіданні представники скаржників підтримали доводи та вимоги апеляційних скарг, просили окрему ухвалу скасувати як незаконну.

Прокурор вимоги та доводи апеляційних скарг не визнав, повністю заперечив проти таких вимог, просив залишити оскаржувану окрему ухвалу без мін, а апеляційні скарги - без задоволення.

У судовому засіданні 01.03.2023 судом оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Прокурор скористався правом, наданим статтею 263 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), та 27.02.2023 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду надав відзив на апеляційну скаргу Північного офісу Державної аудиторської служби, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а окрему ухвалу суду першої інстанції- без змін.

Заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги Північного офісу Державної аудиторської служби, прокурор зазначає, що Держаудитслужба, яка є належним органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції щодо реалізації державної політики у сфері закупівель та проводити перевірки, в даному випадку ефективних заходів щодо усунення виявлених порушень не вживала; Північний офіс Держаудислужби лише обмежився наданням повідомлень прокуророві на його запити про проведення управлінням перевірки процедури закупівлі, складання акту від 12.07.2022 про встановлення порушень вимог Закону України «Про публічні закупівлі» в частині необгрунтованого збільшення ціни на пальне при укладанні додаткових угод та повідомлено про звернення до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом про стягнення з Відділу освіти Ріпкинської селищної ради грошових коштів в сумі 54 604,69 грн; дані доводи контролюючого органу не можуть бути розцінені як належне здійснення ним захисту інтересів держави в суді, оскільки переплата вказаної суми коштів вже і так відбулась Відділом освіти Ріпкинської селищної ради за додатковими угодами до договору про закупівлі. Як зазначає прокурор, пред`явлення позову в порядку адміністративного судочинства не є ефективним способом захисту порушених інтересів держави, що мають місце при виконанні договору про закупівлю товарів №СК166/79 від 24.06.2021, оскільки підставою повернення до бюджету переплаченої відповідачеві спірної суми коштів є застосування юридичних наслідків недійсності правочину, зокрема, у даному випадку, визнання недійсними в судовому порядку спірних додаткових угод.

У судове засідання позивач -2 та відповідач явку своїх уповноважених представників не забезпечили, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялись щляхом направлення ухвали Північного апеляційного господарського суду про відкриття апеляційного провадження від 13.02.2023 у справі №927/829/22 на електронні адреси учасників справи.

Як вбачається з довідок про доставку електронного листа, вищевказана ухвала суду була доставлена на електронну адресу позивача-2 та відповідача 14.02.2023.

За приписами ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до частини 12 статті 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

Обговоривши питання щодо можливості розгляду апеляційних скарг за відсутності представників позивача-2 та відповідача, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалась, враховуючи те, що наявні в матеріалах справи докази є достатніми для вирішення спору у даній справі без заслуховування їх додаткових пояснень, а також з огляду на відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, судова колегія, порадившись на місці, ухвалила здійснити розгляд апеляційних скарг за їх відсутності.

У судовому засіданні представники Державної аудиторської служби України та позивача-1 вимоги та доводи апеляційних скарг підтримали, просили скарги задовольнити, а окрему ухвалу суду скасувати, як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Прокурор вимоги апеляційних скарг не визнав, доводи, на яких вони ґрунтуються вважає безпідставними, окрему ухвалу суду першої інстанції вважає законною, у зв`язку з чим просив залишити оскаржувану ухвалу суду без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційних скарг, вислухавши пояснення прокурора, представників скаржників, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при постановлені судом оскаржуваної окремої ухвали матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, у жовтні 2022 року керівник Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Північного офісу Державної аудиторської служби України та Відділу освіти Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області звернувся до господарського суду з позовом до ТОВ «Лівайн Торг» про визнання недійсними додаткової угоди №1 від 04.08.2021 та додаткової угоди №2 від 19.10.2021, укладених між позивачем -2 та відповідачем до договору про закупівлю товарів №СК166/79 від 24.06.2021, та про стягнення з ТОВ «Лівайн Торг» на користь Відділу освіти Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області 54 604,69 грн надлишково сплачених коштів, обґрунтовуючи вимоги порушенням вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», що полягало у зміні ціни за одиницю товару у бік збільшення за відсутності відповідного коливання ціни такого товару на ринку, внаслідок чого безпідставно зменшено обсяги закупівлі.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 22.12.2022 у даній справі позов задоволено в повному обсязі.

Місцевий господарський суд, з`ясовуючи підстави звернення прокурора з даним позовом до суду, встановив наступне.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття «інтерес держави».

З урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Відповідно до ч. 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Згідно з ч. 4, 7 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень. У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі 912/2385/18.

З огляду на наведене вище, суд першої інстанції дійшов висновку, що прокурор звернувся до суду з даною позовною заявою в інтересах держави в особі Північного офісу Державної аудиторської служби України та Відділу освіти Ріпкинської селищної ради Чернігівського району у зв`язку з невиконанням останніми належним чином покладених на них обов`язків щодо захисту інтересів держави у суді.

Апеляційний господарський суд, з урахуванням наведеного вище та враховуючи обставини, встановлені господарським судом під час розгляду справи №927/829/22, погоджується з зазначеним висновком місцевого господарського суду.

Так, Закон України «Про публічні закупівлі» визначає правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад. Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Відповідно до частини 4 статті 7 Закону України «Про публічні закупівлі» рахункова палата, Антимонопольний комітет України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, здійснюють контроль у сфері публічних закупівель у межах своїх повноважень, визначених Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України «Про публічні закупівлі» моніторинг процедури закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його міжрегіональні територіальні органи (далі - органи державного фінансового контролю).

Моніторинг процедури закупівлі здійснюється протягом проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та його дії.

Законом України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» визначаються правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні.

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» передбачено, що головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, в тому числі суб`єктах господарювання, у статутному капіталі яких 50 і більше відсотків акцій (часток) належить суб`єктам господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Статтею 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» визначені права органу державного фінансового контролю, зокрема, органу державного фінансового контролю надається право:

- порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства (п. 8 ч. 1 ст. 10 зазначеного Закону);

- звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (п. 10 ч. 1 ст. 10 цього Закону,);

-одержувати від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності, інших юридичних осіб та їх посадових осіб, фізичних осіб - підприємців інформацію, документи і матеріали, необхідні для виконання покладених на нього завдань (п. 11ч. 1 ст. 10 зазначеного Закону,);

- проводити на підприємствах, в установах та організаціях зустрічні звірки з метою документального та фактичного підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків для з`ясування їх реальності та повноти відображення в обліку підприємства, установи та організації, що контролюється(п. 12 ч. 1 ст. 10 зазначеного Закону,);

Пунктом 1 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 № 431 (Положення) визначено, що Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Основними завданнями Держаудитслужби є, зокрема, здійснення державного фінансового контролю, спрямованого на оцінку ефективного, законного, цільового, результативного використання та збереження державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, досягнення економії бюджетних коштів (підпункт 3 пункту 3 зазначеного Положення).

Відповідно до підпунтку 3 пункту 4 Положення, Держаудитслужба реалізує державний фінансовий контроль через здійснення: державного фінансового аудиту; перевірки закупівель; інспектування (ревізії); моніторингу закупівель.

Крім того, Держаудитслужба, зокрема, здійснює контроль за цільовим, ефективним використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів; досягненням економії бюджетних коштів і результативності в діяльності розпорядників бюджетних коштів; дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів; дотриманням законодавства про закупівлі (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Згідно з підпунктом 9 пункту 4 Положення, Держаудитслужба вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших осіб підприємств, установ та організацій, що контролюються, усунення виявлених порушень законодавства; здійснює контроль за виконанням таких вимог; звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів; застосовує заходи впливу за порушення бюджетного законодавства, накладає адміністративні стягнення на осіб, винних у порушенні законодавства; передає в установленому порядку правоохоронним органам матеріали за результатами державного фінансового контролю у разі встановлення порушень законодавства, за які передбачено кримінальну відповідальність або які містять ознаки корупційних діянь;

Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи (п. 7 Положення).

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, прокурор звертався до Північного офісу Держаудитслужби та Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області з листами від 09.09.2022 №4790вих-22, від 20.09.2022 №4926вих-22, в яких просив надати інформацію стосовно вжитих заходів щодо визнання додаткової угоди №1 від 04.08.2021 та додаткової угоди №2 від 19.10.2021 до договору про закупівлю товарів №СК166/79 від 24.06.2021 недійсними та стягнення надлишково сплачених коштів в сумі 54 604,69 грн з постачальника, за результатами виявлених порушень законодавства під час здійснення моніторингу, у тому числі шляхом подання відповідних позовів до суду.

На звернення прокурора Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області у листі від 20.09.2022 №262503-17/2133-2022 повідомило про те, що Відділу освіти Ріпкинської селищної ради було направлено вимоги про усунення виявлених перевіркою порушень законодавства від 14.07.2022 з терміном зворотного інформування до 15.08.2022.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається із матеріалів справи, що внаслідок невиконання Відділом освіти Ріпкинської селищної ради зазначених вище вимог щодо усунення виявлених перевіркою порушень законодавства, Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області звернулось до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовною заявою про стягнення з вищевказаного Відділу освіти коштів у сумі 54 604,69 грн. За вказаною позовною заявою ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.10.2022 у справі №620/6742/22 відкрито провадження, але зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №927/829/22.

Як вбачається з Єдиного реєстру судових рішень, ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.02.2023 провадження у справі №620/6742/22 поновлено у зв`язку з набранням законної сили рішенням Господарського суду Чернігівської області від 22.12.2022 у справі №927/829/22.

Колегія суддів поділяє позицію суду першої інстанції про те, що дії Північного офісу Державної аудиторської служби України не свідчать про вжиття останнім належних та ефективних заходів для усунення вказаних порушень у сфері публічних закупівель, оскільки звернення до адміністративного суду з позовом про стягнення вказаної суми безпосередньо з Відділу освіти Ріпкинської селищної ради, який є бюджетною організацією та повністю фінансується з місцевого бюджету, не призведе до реального повернення надлишково сплачених бюджетних коштів, адже такі кошти з бюджету вже були перераховані ТОВ «Лівайн Торг» за поставлений товар.

Таким чином, суд першої інстанції правомірно зауважив, що задоволення судом позовних вимог Північного офісу Державної аудиторської служби України до Відділу освіти Ріпкинської селищної ради про стягнення спірної суми коштів, в межах адміністративної справи, лише призведе до повторного стягнення цих коштів з бюджету, а не до повернення до державного бюджету незаконно переплачених грошових коштів.

Отже, суд першої інстанції правомірно та вмотивовано вказав як в судовому рішенні, так і в оскаржуваній ухвалі, що в даному випадку бюджетні грошові кошти, які були переплачені відповідачеві на підставі оспорюваних додаткових угод №№ 1,2 до договору про закупівлю товарів №СК166/79 від 24.06.2021 в порушення Закону, а тому ефективною підставою повернення втраченої суми коштів бюджету є застосування юридичних наслідків недійсності правочинів, і в даному випадку належним способом досягнення такої мети є визнання вищевказаних додаткових угод недійсними в судовому порядку.

Однак, як правильно зауважив місцевий господарський суд, позивач-1 не звертався до суду з відповідним позовом про визнання спірних додаткових угод недійсними, і дана обставина останнім не заперечується.

Враховуючи, що орган державного фінансового контролю має достатні повноваження обирати форми проведення державного фінансового контролю, має найефективнішими та дієвішими способами усувати встановленні порушення та здійснювати захист інтересів держави, зокрема вправі самостійно подавати до суду позовні заяви з метою захисту інтересів держави, апеляційний господарський суд вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що незвернення Північного офісу Державної аудиторської служби України до суду з відповідним позовом про визнання спірних додаткових угод недісними, свідчить про неналежне виконання останнім покладених на нього повноважень щодо належного захисту інтересів держави.

Колегія суддів відхиляє як необґрунтовані та такі, що не спростовують висновків суду першої інстанції доводи позивача-1 про те, що орган державного фінансового контролю наділений лише правом порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених з порушенням законодавства, виключно за результатами проведених заходів державного фінансового контролю, оскільки такі твердження спростовуються приписами Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» та Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 № 431, згідно з якими Держаудитслужба, як орган державного фінансового контролю має право та повинна вживати всіх заходів для усунення виявлених порушень, зокрема, вправі звертатись до суду з відповідним позовом.

Частина 1 ст. 246 ГПК України визначає, що суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Відповідно до ч. 6 та ч. 7 ст. 246 ГПК України, окрема ухвала надсилається відповідним юридичним та фізичним особам, державним та іншим органам, посадовим особам, які за своїми повноваженнями повинні усунути виявлені судом недоліки чи порушення чи запобігти їх повторенню. Окрема ухвала щодо прокурора або адвоката надсилається органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або адвоката відповідно.

З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Постановляючи оскаржувану окрему ухвалу, суд виходив з того, що виявлені порушення вимог чинного законодавства і недоліки у діяльності Північного офісу Державної аудиторської служби України, вказують про наявність достатніх підстав для направлення окремої ухвали Державній аудиторській службі Україні, якій підпорядковується Північний офіс, для усунення виявлених судом недоліків та вжиття відповідних заходів реагування для недопущення вказаних порушень у подальшому.

З урахуванням вищенаведеного, суд апеляційної інстанції погоджується з наведеними висновками місцевого господарського суду та вважає, що оскаржувана окрема ухвала прийнята судом у відповідності до вимог чинного законодавства.

З приводу посилань скаржника на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, яке за його твердженнями проявилось в тому, що оскаржувана окрема ухвала була постановлена після ухвалення судового рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 232 ГПК України, розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Частиною 1 статті 240 ГПК України визначено, рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене) (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 246 ГПК України, суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Окрема ухвала - це особливий вид судового рішення. Це спосіб, за допомогою якого суд реагує на виявлені під час судового розгляду порушення законності, а також причини та умови, що цьому сприяли.

З матеріалів справи вбачається, що 22.12.2022 у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, повний текст судового рішення складено та підписано 02.01.2023, цією ж датою постановлено оскаржувану окрему ухвалу, у зв`язку із виявленням порушення закону та недоліків у діяльності Північного офісу Державної аудиторської служби України.

Таким чином, оскаржувана ухвала була постановлена під час виготовлення повного тексту судового рішення, в процесі якого суд дійшов висновку про необхідність відреагувати на виявлені факти порушення закону та постановити окрему ухвалу.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що доводи скаржників в обґрунтування підстав скасування оскаржуваної окремої ухвали Господарського суду Чернігівської області від 02.01.2023 у справі №927/829/22 не знайшли свого підтвердження, спростовуються матеріалами справи та фактичними обставинами у зв`язку з чим апеляційні скарги Державної аудиторської служби України та Північного офісу Державної аудиторської служби України на окрему ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 02.01.2023 у справі № 927/829/22 задоволенню не підлягають.

Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційних скарг, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України мають бути покладені на скаржників.

Керуючись статтями 253-254, 269, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Державної аудиторської служби України та Північного офісу Державної аудиторської служби України на окрему ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 02.01.2023 у справі № 927/829/22 залишити без задоволення.

2. Окрему ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 02.01.2023 у справі № 927/829/22 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 927/829/22 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 08.03.2023.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді М.Г. Чорногуз

О.В. Агрикова