ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"01" березня 2023 р. Cправа № 902/1163/22

Господарський суд Вінницької області у складу судді Маслія І.В., при секретарі судового засідання Глобі А.С.

За участю представників

позивача Обертюх Т.С., довіреність №650 від 12.12.2022,

відповідача не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" (вул. Пирогова, буд.131, м. Вінниця, 21037)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницькій завод пакувальних виробів "ВІНТАР" (вул. Некрасова, буд.87, м. Вінниця, 21001)

про стягнення 348 651,06 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницькій завод пакувальних виробів "ВІНТАР" про стягнення 348 651,06 грн. заборгованості за спожитий природний газ.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе обов`язків за Договором на постачання природного газу №2960005 від 21.12.2020, в частині оплати за поставлений природний газ.

Ухвалою суду від 16.11.2022 відкрито провадження у справі №902/1163/22 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 12 грудня 2022 року.

Ухвалою суду від 12.12.2022 продовжено строк підготовчого провадження по справі №902/1163/22 на 30днів та відкладено підготовче засідання на 09.01.2023.

05.01.2023 до суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, для надання часу врегулювати спір мирним шляхом.

06.01.2023 від представника відповідача до суду надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання оскільки між сторонами ведуться перемовини щодо укладення мирової угоди.

Ухвалою суду від 09.01.2023 відкладено підготовче засідання на 25.01.2023.

Судове засідання у справі №902/1163/22 призначене на 25.01.2023 о 14:30 год. не відбулось у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги на території Вінницької області, що підтверджується службовою запискою №39/2023 від 25.01.2023 секретаря судового засідання.

Враховуючи те що судове засідання не відбулось, з незалежних від суду та сторін обставин суд ухвалою від 26.01.2023 призначив підготовче засідання на 06.02.2023.

Ухвалою суду від 06.02.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу № 902/1163/22 до судового розгляду по суті на 01.03.2023.

28.02.2023 до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату в зв`язку з хворобою представника. Крім того, в даному клопотанні повідомлено суд, що відповідачем здійснено часткову оплату в сумі 100 000,00 грн в підтвердження проведеної оплати надано копії платіжних доручень №1192 від 15.02.2023 на суму 50 000,00 грн та № 1211 від 24.02.2023 на суму 50 000,00 грн.

На визначену судом дату в судове засідання з`явилась представник позивача.

Суд розглянувши клопотання відповідача про відкладення розгляду відхиляє його з огляду на наступне.

Відкладення розгляду справи є правом суду. Основною умовою для відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, третіх осіб, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

У випадку нез`явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв`язку з відсутністю його представника (з причин, пов`язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому, господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах.

Проте, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів неможливості направити в судове засідання іншого представника, а неявка представника відповідача у даному випадку, на думку суду, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Письмових пояснень чи відзиву на позовну заяву відповідачем до суду не подано, у зв`язку з чим, справа розглядається у відповідності до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні представник позивача підтримала, позовні вимоги в повному обсязі, з урахуванням письмових пояснень, щодо часткової сплати відповідачем заборгованості.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 01.03.2023 судом долучено вступну та резолютивну частину рішення до матеріалів справи в зв`язку з неявкою представників сторін на проголошення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

21.12.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" ( позивач, за договором Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінницькій завод пакувальних виробів "ВІНТАР" (відповідач, в договорі Споживач) укладено договір постачання природного газу №2960005 (далі за текстом Договір).

За умовами пункту 1.1 Договору Постачальник зобов`язується передати у власність Споживачу, що є кінцевим споживачем, природний газ (далі - газ), а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором, з урахуванням послуг, передбачених Кодексом ГТС, затвердженим Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 р. № 2493.

Добові планові обсяги постачання газу подаються Споживачем у відповідності до п. 5.5.1 Договору. У разі неподання споживачем добових планових обсягів постачання газу, відповідно до п. 5.5.1 Договору, добові планові обсяги постачання газу визначаються шляхом ділення місячного планового обсягу газу на кількість днів протягом цього місяця. Передача газу за цим Договором здійснюється на межах балансової належності об`єктів Споживача відповідно до актів розмежування ділянок обслуговування (далі - пункти призначення) (п. 1.4. -1.6. Договору).

Обсяг переданого (спожитого) газу за розрахунковий період (пункт 4.1. Договору), що підлягає оплаті Споживачем, визначається на межі балансової належності між Оператором ГРМ та Споживачем на підставі даних комерційних вузлів обліку (лічильників газу), визначених в заяві- приєднанні до договору розподілу природного газу, укладеного між Оператором ГРМ та Споживачем, а також з урахуванням процедур, передбачених Кодексом ГРМ. Обсяг споживання природного газу Споживачем у розрахунковому періоді не повинен перевищувати підтверджений обсяг природного газу (п. 2.3. та п. 2.4. Договору).

Визначення (звіряння) фактичного обсягу поставленого (спожитого) природного газу між Сторонами здійснюється в наступному порядку: За підсумками розрахункового періоду Споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати Постачальнику копію відповідного акту про фактичний обсяг розподіленого (протранспортованого) природного газу Споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ та Споживачем, відповідно до вимог Кодексу ГРМ. На підставі отриманих від Споживача даних та/або даних Оператора ГРМ Постачальник протягом трьох робочих днів готує два примірники акта приймання-передачі природного газу, підписаного уповноваженим представником Постачальника, у письмовій формі або з використанням кваліфікованого електронного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги» та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Споживач протягом двох робочих днів з дати одержання актів зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу кожного акту, підписаного уповноваженим представником Споживача та скріплений печаткою Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання будь якого акту (п. 2.6. Договору).

У випадку відмови від підписання акту визначеного у п. 2.6 Споживачем, обсяг постачання (споживання) газу, вартість замовленої (договірної) потужності та вартість за добовий розбаланс встановлюється Постачальником в односторонньому порядку, на підставі даних Оператора ГРМ. Споживач в такому разі не позбавлений права звернутись до суду' за вирішенням спору з приводу обсягів спожитого газу. До прийняття рішення судом та набрання таким рішенням законної сили, обсяг спожитого газу та вартість послуг з його постачання встановлюється відповідно до даних Постачальника. Сторони домовилися, що до моменту обміну оригіналами актів, визначених у п. 2.6., скановані копії підписаних Сторонами актів, надіслані Сторонами одна одній по електронній пошті, мають силу оригіналу (п.2.7. та п. 2.8. Договору).

Розрахунки за поставлений Споживачеві газ здійснюються за цінами, що вільно встановлюються між Постачальником та Споживачем. Підписуючи цей Договір. Споживач підтверджує що ознайомлений з тим, що протягом дії Договору ціна на газ може змінюватись, про що Сторони укладатимуть відповідні додаткові угоди. Підписуючи цей Договір. Споживач підтверджує що йому надане належне повідомлення про порядок зміни ціни газу протягом дії Договору і ніяких інших повідомлень про зміну' ціни газу не вимагається (п. 3.1. Договору).

Розрахунковий період за Договором становить один календарний місяць - з 07.00 години першого дня місяця до 07.00 години першого дня наступного місяця включно. Оплата газу здійснюється Споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Постачальника в наступному порядку: 100% місячної вартості запланованого обсягу газу сплачується до 05 числа місяця, що після місяця постачання. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати Споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці. У разі збільшення в установленому порядку підтвердженого обсягу газу протягом розрахункового періоду Споживач здійснює оплату вартості додатково заявлених обсягів газу в п`ятиденний строк після збільшення цього обсягу. Остаточний розрахунок по оплаті фактичної місячної вартості газу здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу (п. 4.1. та п. 4.2. Договору).

У разі виникнення у Споживача заборгованості з оплати вартості газу, Сторони за взаємною згодою можуть укласти графік погашення заборгованості, який оформлюється додатком до цього Договору. Укладення Сторонами та дотримання Споживачем узгодженого графіка погашення заборгованості не звільняє Споживача від виконання поточних зобов`язань за Договором. У разі відсутності графіка погашення заборгованості Постачальник має право грошові кошти, отримані від Споживача за газ в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості Споживача відповідно до черговості її виникнення (п. 4.4. та п. 4.5. Договору).

Цей Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками Сторін (за наявності) і діє в частині постачання газу з моменту реєстрації споживача в реєстрі постачальника на інформаційній платформі ОГТС, а саме: з 01 січня 2021 року до 31 грудня 2021 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії Договору жодною зі Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. При цьому Сторони мають внести зміни до Договору, щодо планових обсягів постачання газу на продовжений строк (п. 11.1. та п. 11.2. Договору).

Як зазначено позивачем в позовній заяві, станом на день подання позовної заяви Договір постачання природного газу №2960005 від 21.12.2020 не припинено та не розірвано. Починаючи з грудня 2020 року та по даний час позивач здійснює постачання природного газу відповідачу, відповідно до умов укладеного договору, однак в порушення умов договору, відповідач не здійснив повну оплату за спожитий природній газ з жовтня 2021 року.

Факт постачання природного газу відповідачу та його обсяг, підтверджується актами приймання-передачі природного газу та рахунками-фактурами, сальдовими оборотами, виписками банку, відповідно до яких

- в жовтні 2021р. боржник спожив 1495,910 м.куб. по ціні 34,48840 за 1 м.куб. по акту № б/н від 31.10.21 р на суму - 61 909,86 грн., який оплачено на суму -10 000,00 грн.;

- в листопаді 2021 р боржник спожив 2620,740 м.куб. по ціні 34,84552 за 1 м.куб. по акту № б/н від 30.11.2021 р на суму- 109 585,26 грн., який оплачено на суму - 100 000,00 грн.;

- в грудні 2021р. боржник спожив 795,560 м.куб. по ціні 40,58706 за 1 м.куб. по № б/н на суму - 38 747,33 грн., який оплачено на суму - 25 000 грн.;

- в січні 2022р боржник спожив 0,11579 м.куб. по ціні 69463,326 за 1 м.куб. по акту №б/н від 31.01.2022р на суму - 9 651,79 грн., оплати не було;

- в лютому 2022р боржник спожив 104,580 м.куб. по ціні 50,43041 за 1 м.куб. по акту № б/н від 28.02.2022р на суму - 6 328,81 грн., оплати не було;

- в березні 2022р боржник спожив 671,950 м.куб. по ціні 36,08827 за 1 м.куб. по акту №б/н від 31.03.22р на суму - 29 099,41 грн., оплати не було;

- в квітні 2022р боржник спожив 3207,210 м.куб. по ціні 38,39386 за 1 м.куб. по акту №б/н від 30.04.2022р на суму - 147 764,60 грн., який оплачено на суму - 30 000 грн.;

В травні 2022 р. Відповідачем здійснено оплату на суму 10 000,00грн., в липні 2022р. Відповідачем здійснено оплату на суму 10 000,00грн.

За твердженням позивача Відповідач відмовляється здійснити оплату виставлених рахунків за спожитий природний газ добровільно, у повному обсязі та у встановлений строк, внаслідок чого, за вказаний період за Відповідачем сформувалась заборгованість по оплаті спожитого природного газу в розмірі 348 651,06 грн.

Зазначена обставина стала підставою для звернення Позивача до суду за захистом свого порушеного права.

З врахуванням встановлених обставин суд дійшов наступних висновків.

Частинами 1, 2 статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно статті 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, в тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За змістом частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічний припис містить статті 526 ЦК України.

Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до положень ст.ст. 662, 664 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.

Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

В силу положень ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Зі змісту викладених вище приписів законодавства, а також аналізу Договору, вбачається, що обсяги поставленого позивачем газу та суми, що підлягали до сплати за кожен окремий місяць поставки природного газу встановлюється саме підписаними між сторонами актами приймання-передачі природного газу, які в розумінні статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні є первинними документами, які фіксують факти здійснення господарських операцій та складаються під час здійснення господарських операцій, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення.

З матеріалів справи встановлено, що на виконання Договору постачання природного газу №2960005 від 21.12.2020 позивачем поставлено відповідачу, за період жовтень 2021 по квітень 2022 включно, природній газ на загальну суму 403 087,06 грн.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, відповідач взяті на себе зобов`язання по Договору виконав не в повному обсязі та не в передбачені договором строки, а саме за актами приймання-передачі природного газу за жовтень 2021 відповідач розрахувався в сумі 10 000,00, за листопад 2021 - в сумі 100 000,00 грн, за грудень 2021 - в сумі 25 000,00 грн, за квітень 2022 - в сумі 30 000,00 грн. Акти за січень-березень 2022 відповідачем взагалі не оплачені, в подальшому в тарвні та липні 2022 року відповідачем здійснено оплату в розмірі 20 000,00 грн за таких обставин, на день подачі позовної заяви до суду у відповідача рахувалась заборгованість в сумі 348 651,06 грн.

Разом з тим, після відкриття провадження у справі відповідач здійснив часткову оплату за природній газ по договору в розмірі 100 000,00 грн, а саме згідно платіжних доручень №1192 від 15.02.2023 на суму 50 000,00 грн та № 1211 від 24.02.2023 на суму 50 000,00 грн. доданих відповідачем до клопотання про відкладення розгляду справи від 28.02.2023. Крім того, представник позивача в судовому засіданні 01.03.2023 підтвердила здійснену оплату та подала відповідну заяву.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Суд зазначає, що закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

За наведених обставин, з урахуванням поданих відповідачем доказів сплати грошових коштів у розмірі 100 000,00 грн, після відкриття провадження у справі, суд дійшов висновку про відсутність предмету спору у справі в частині стягнення основного боргу в розмірі 100 000,00 грн., у зв`язку із чим провадження у справі в цій частині основного боргу підлягає закриттю відповідно до п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України, з покладенням витрат на сплату судового збору в цій частині на відповідача.

В результаті викладеного, господарський суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 248 651,06 грн заборгованості підлягають задоволенню, як обґрунтовані, підтвердженні доказами та не спростовані відповідачем.

Як визначає ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

При цьому ч. 1 ст. 14 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 2 вказаної статті).

Натомість відповідачем не надано суду належних доказів на спростовування заявлених позовних вимог.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню судом частково.

Витрати по сплаті судового збору, у відповідності до ст. 129 ГПК України, покладаються судом на відповідача в повному розмірі, оскільки в частині закриття провадження витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в розмірі не враховуючи частини в якій закрито провадження.

Керуючись статтями 2, 3, 7, 13, 46, 73, 74, 76-80, 86, 91, 113, 118, 129, 231, 232, 233, 236, 238, 240, 241, 242, 252, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Провадження у частині стягнення 100 000,00 грн. заборгованості закрити.

2. Позов задовольнити частково.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницькій завод пакувальних виробів "ВІНТАР" (вул. Некрасова, буд.87, м. Вінниця, 21001, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" (вул. Пирогова, буд.131, м. Вінниця, 21037, ) 248 651,06 грн. заборгованості за спожитий природний газ та 5 229,76 грн. - відшкодування витрат на сплату судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

5. Копію рішення направити сторонам на відомі суду адреси електронної пошти: позивача - , відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст.256 ГПК України).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано (ч.1 ст.241 ГПК України).

Апеляційна скарга подається відповідно до ст. 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено 13 березня 2023 р.

Суддя Ігор МАСЛІЙ

віддрук. прим.:

1 - до справи