ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2023 р. Справа№ 910/6071/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Гончарова С.А.

Шаптали Є.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Гончаренка О.С.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 06.03.2023 у справі №910/6071/22 (в матеріалах справи)

розглянувши у відкритому судовому засіданні

матеріали апеляційної скарги Служби автомобільних доріг у Запорізькій області

на рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2022, повний текст якого складений 20.12.2022

у справі № 910/6071/22 (суддя Ващенко Т.М.)

за позовом Служби автомобільних доріг України у Запорізькій області (м. Запоріжжя)

до Відкритого акціонерного товариства «Акелік Груп» (Азербайджанська Республіка, м. Баку), що діє через представництво «Акелік Груп» Відкрите акціонерне товариство (м. Київ)

про розірвання договору

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про розірвання укладеного між позивачем та відповідачем договору про закупівлю робіт з реконструкції мосту на км 533+604 автомобільної дороги державного значення Н-08 Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя-Маріуполь (45230000-8 - Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь) № 206-20 від 07.09.2020.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наявні всі умови, передбачені ст. 652 ЦК України для розірвання договору у судовому порядку у зв`язку з істотною зміною обставин.

Такими змінами обставин позивач вважає те, що за результатом моніторингу закупівлі за результатами проведення якої було укладено спірний договір Державною аудиторською службою України складено Висновок про результати моніторингу закупівлі №UА-2020-07-27-002433-b від 27.01.2021, яким встановлено порушення законодавства при проведенні спірної процедури закупівлі та, з огляду на вказане, позивача зобов`язано здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень шляхом розірвання спірного договору з дотриманням положень ГК України та ЦК України та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про вжиття таких заходів.

Відповідач проти задоволення позову заперечив, пославшись на те, що:

- відсутні одночасно чотири умови, визначені в ч. 2 ст. 652 ЦК України, відповідно до яких договір може бути розірваний за рішенням суду;

- відповідач не несе відповідальності за порушення допущені державним органом при проведенні закупівлі №UА-2020-07-27-002433-b від 27.01.2021;

- розірвання спірного договору порушить принципи правової визначеності та стабільності суспільних відносин.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.12.2022 у справі №910/6071/22 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що:

- умовою для розірвання договору на підставі ст. 651 ЦК України є порушення однією із сторін певних умов відповідного правочину, яке призвело до завдання іншій стороні шкоди, внаслідок чого друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору, а порушення має стосуватись конкретної умови договору, тобто відповідного погодженого сторонами пункту, проте позивачем не наведено конкретного положення спірного договору, порушення якого, зокрема, відображено у висновку Держаудитслужби від 27.01.21. №UА-2020-07-27-002433-b. Більше того, зі змісту цього висновку вбачається, що порушення існували на момент укладення спірного договору, а не під час його виконання, що унеможливлює застосування положень ст. 651 ЦК України в даному випадку;

- пункт 18.4 спірного договору передбачає підстави для його одностороннього розірвання за ініціативою позивача, проте позивачем не доведено існування таких підстав;

- підставами для розірвання правочину на підставі ст. 652 ЦК України є істотна зміна обставин (їх зміна настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах) якими сторони керувалися при укладенні договору, проте позивачем не наведено жодної обставини, якою сторони керувались при укладанні спірного договору та яка змінилась у подальшому, не зазначено жодних обґрунтовувань і щодо істотності обставин, що змінилися.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Служба автомобільних доріг у Запорізькій області звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2022 у справі №910/6071/22 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Служби автомобільних доріг у Запорізькій області.

У апеляційній скарзі апелянт зазначив про те, що суд першої інстанції при розгляді справи не дотримався норм матеріального та процесуального права, не з`ясував повно та всебічно всі доводи позивача та матеріали справи.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт послався на ті ж самі обставини, що під час звернення до суду першої інстанції з позовом.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.01.2023, справу №910/6071/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: Яковлєв М.Л. - головуючий суддя; судді: Шаптала Є.Ю., Коробенко Г.П..

З огляду на те, що апеляційна скарга надійшла до Північного апеляційного господарського суду без матеріалів справи, що у даному випадку унеможливлює розгляд поданої апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність витребування матеріалів даної справи у суду першої інстанції та відкладення вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, до надходження матеріалів справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2023 у Господарського суду міста Києва витребувано матеріали справи №910/6071/22, а також відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи №910/6071/22.

30.01.2023 від Господарського суду міста Києва до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали даної справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.02.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Служби автомобільних доріг у Запорізькій області на рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2022 у справі №910/6071/22, розгляд апеляційної скарги призначено на 06.03.2023 о 10:30 год.

14.02.2023 до суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі учасника справи, в якому позивач просить провести розгляд апеляційної скарги без участі представника позивача за наявними матеріалами та задовольнити апеляційну скаргу у повному обсязі.

17.02.2023 до суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач, з посиланням на те, що судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачем не доведено підстав для розірвання спірного договору, в той час як позивачем не наведено жодних нових доводів, яким би не була надана оцінка судом першої інстанції, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Розпорядженням керівника апарату суду №09.1-08/684/23 від 02.03.2023 призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/6071/22.

Так, за наслідками проведення перерозподілу справи №910/6071/22, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.03.2023, визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Яковлєв М.Л.; судді: Гончаров С.А., Шаптала Є.Ю..

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2023 апеляційну скаргу Служби автомобільних доріг у Запорізькій області на рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2022 у справі № 910/6071/22 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Яковлєв М.Л., судді: Гончаров С.А., Шаптала Є.Ю.

Станом на 06.03.2023 до Північного апеляційного господарського суду інших відзивів на апеляційну скаргу та клопотань від учасників справи не надходило.

Позивач представників в судове засіданні не направив.

Враховуючи належне повідомлення всіх учасників про час і місце судового розгляду апеляційної скарги, а також те, що явка представників учасників в судове засідання не визнана обов`язковою, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги у відсутність представників позивача за наявними матеріалами апеляційного провадження.

Під час розгляду справи представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечив, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції не підлягає скасуванню чи зміні, з наступних підстав.

07.09.2020 позивач (замовник) та відповідач (генпідрядник) за результатом проведеної процедури закупівлі №UА-2020-07-27-002433-b уклали договір про закупівлю робіт з реконструкції мосту на км 533+604 автомобільної дороги державного значення Н-08 Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя-Маріуполь (45230000-8 - Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь) № 206-20 (далі Договір), в п. 1.1 якого погодили, що генпідрядник зобов`язується на свій ризик виконати та здати замовнику в установлений Договором строк закінчені роботи з Реконструкції мосту па км 533+604 автомобільної дороги державного значення Н-08 Бориспіль - Дніпро - Запоріжжя через м. Кременчук) - Маріуполь (45230000-8 - Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь) (далі - роботи), а замовник зобов`язується надати генпідряднику будівельний майданчик (фронт робіт), затверджену в установленому порядку проектну документацію, прийняти від генпідрядника закінчені роботи та оплатити їх.

У подальшому сторони неодноразово вносили до Договору зміни та доповнення відповідно до укладених додаткових угод до Договору.

За результатом моніторингу спірної закупівлі Державною аудиторською службою України складено висновок про результати моніторингу закупівлі №UА-2020-07-27-002433-b від 27.01.2021 (далі Висновок), яким встановлено порушення законодавства при проведенні спірної процедури закупівлі та, з огляду на вказане, позивача зобов`язано здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень шляхом розірвання Договору з дотриманням положень ГК України та ЦК України та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про вжиття таких заходів.

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної аудиторської служби України, в якому просив визнати протиправним та скасувати Висновок.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 16.06.2021, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 06.10.2021, у справі № 280/1279/21 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Також позивач звертався до відповідача з пропозицією про розірвання Договору (листи № 9/2921 від 29.10.2021 та № 9/3169 від 30.11.2021), яку відповідач листом № 71/12 від 13.12.2021 відхилив.

З огляду на вказані обставини позивач звернувся до суду з цим позовом у якому просив розірвати Договір у зв`язку з істотною зміною обставин.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наявні всі умови, передбачені ст. 652 ЦК України для розірвання договору у судовому порядку у зв`язку з істотною зміною обставин.

Такими змінами обставин позивач вважає те, що за Висновком позивача зобов`язано здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень шляхом розірвання Договору з дотриманням положень ГК України та ЦК України та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про вжиття таких заходів.

Суд першої інстанції у задоволенні позовних вимог відмовив, що колегія суддів вважає вірним з огляду на таке.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

Аналогічні положення містяться в статті 180 ГК України, відповідно до якої зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, які погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Отже, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Згідно з ч. 1 ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Згідно з ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

У п. 18.4 Договору сторони погодили можливість розірвання Договору у односторонньому порядку за ініціативи замовника, право на що позивач має за наявності певних обставин, проте доказів їх настання матеріали справи не містять.

За змістом ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Частиною 2 ст. 852 ЦК України передбачено, що за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що:

- умовою для розірвання договору на підставі статті 651 ЦК України є порушення однією із сторін певних умов відповідного правочину, яке призвело до завдання іншій стороні шкоди, внаслідок чого друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

- порушення має стосуватись конкретної умови договору, тобто відповідного погодженого сторонами пункту;

- позивачем не наведено конкретного положення Договору, порушення якого, зокрема, відображено у Висновку;

- зі змісту Висновку вбачається, що порушення існували на момент укладення Договору, а не під час його виконання, що унеможливлює застосування положень статті 651 ЦК України в даному випадку.

Щодо визначених ст. 652 ЦК України підстав для розірвання договору колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Частина 2 ст. 652 ЦК України встановлює, що якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Зі змісту вказаної статті слідує, що розірвання договору в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 652 ЦК України, можливо лише за наявності усіх чотирьох умов визначених вказаною нормою. Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 910/15484/17.

В вказаній постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 910/15484/17 також зазначено про те, що:

- застосування статті 652 ЦК України є відображенням дії у договірних правовідносинах справедливості, добросовісності, розумності як загальних засад цивільного судочинства з огляду на ті обставини, що на стабільність договірних відносин можуть вплинути непередбачувані фактори, що істотно порушують баланс інтересів сторін та суттєво знижують очікуваний результат для кожної зі сторін договору;

- істотна зміна обставин є оціночною категорією, водночас вона полягає у розвитку договірного зобов`язання таким чином, що виконання зобов`язання для однієї зі сторін договору стає більш обтяженим, ускладненим, наприклад у силу збільшення для сторони вартості виконуваного або зменшення цінності отримуваного стороною виконання, чим суттєво змінюється рівновага договірних стосунків, призводячи до неможливості виконання зобов`язання.

За змістом першої умови, визначеної змістом ч. 2 ст. 652 ЦК України, в момент укладення договору сторони мали виходити з того, що така зміна обставин не настане. Відповідно до даної умови, події, що нібито викликали ускладнення у виконанні договору і які можна назвати «істотною зміною обставин» повинні мати місце або стати відомими заінтересованій стороні після укладення договору.

Названа умова є відсутньою, якщо буде встановлено, що заінтересована у розірванні договору сторона, знала про ці події і могла прийняти їх до уваги в момент укладення договору, а не легковажно ігнорувати їх. Легковажно проігноровані події, які і створили ускладнення, або іншими словами «істотну зміну обставин», створюють неможливість для сторони, яка заінтересована розірвати договір, покладатися на ускладнення.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23.07.2019 у справі № 910/13249/17.

Колегія суддів зауважує позивачу на тому, що поява Висновку не може вважатися істотною зміною обставин, так як ним лише встановлено наявність певних порушень при проведенні процедури спірної закупівлі, проте вказані порушення фактично вже були наявні при укладенні Договору.

В свою чергу позивачем не наведено жодної обставини, якою сторони керувались при укладанні Договору та яка змінилась у подальшому, не зазначено жодних обґрунтовувань і щодо істотності обставин, що змінилися.

Отже, позивач не довів перед судом наявності обставин в розумінні статті 652ЦК України, які можуть бути підставою для розірвання Договору.

Водночас необхідно зазначити, що Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності врахування принципу добросовісності (п. 6 ст. 3 ЦК України) - стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення (постанови Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №390/34/17, від 28.09.2021 у справі №918/1045/20, від 11.08.2021 у справі №909/436/20, від 06.10.2021 у справі №925/1546/20).

Колегія суддів вважає, що позивач, допустивши порушення при проведенні закупівлі за наслідками якої укладено Договору, та згодом вимагаючи розірвання вказаного договору, з огляду на допущені саме ним порушення, діє без врахування принципу добросовісності.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про розірвання Договору. Рішення суду першої інстанції залишається без змін.

Щодо інших аргументів сторін колегія суддів зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у судовому рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, § 58, рішення від 10.02.2010). Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд робить висновок, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та виніс законне обґрунтоване судове рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується із рішенням Господарського суду міста Києва 06.12.2022 у справі №910/6071/22, отже підстав для його скасування або зміни в межах доводів та вимог апеляційної скарги не вбачається.

Враховуючи вимоги та доводи апеляційної скарги, апеляційна скарга Служби автомобільних доріг у Запорізькій області задоволенню не підлягає.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за звернення з цією апеляційною скаргою покладаються на апелянта.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 252, 263, 267-271, 273, 275, 276, 281-285, 287 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Служби автомобільних доріг у Запорізькій області на рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2022 у справі №910/6071/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2022 у справі №910/6071/22 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/6071/22.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 06.03.2023.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді С.А. Гончаров

Є.Ю. Шаптала