ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"27" лютого 2023 р. Справа № 924/930/22

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Мухи М.Є., за участю секретаря судового засідання Лежніної Я.С. розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮВВІС" с. Улашанівка, Шепетівського району, Хмельницької області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРЛІ" м. Москва, Російська Федерація

про стягнення 78837,87 доларів США, що еквівалентно 2 882 990,53 грн.

Представники сторін у судове засідання не з`явились

В судовому засіданні відповідно до ст.240 ГПК України проголошено вступну тп резолютивну частини рішення.

Процесуальні дії по справі.

Ухвалою від 19.12.2022 відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 10год. 15хв. 10.01.2023р. Ухвалою від 10.01.2023р. підготовче засідання відкладено на 23.01.2023р. Ухвалою від 23.01.2023р. із занесенням до протоколу судового засідання закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 16.02.2023р. Ухвалою від 16.02.2023 судове засідання відкладено на 27.02.2023р.

Виклад позицій учасників справи, заяви, клопотання.

Позивач звернувся із позовом до суду про стягнення із відповідача 78837,87 доларів США (що еквівалентно 2 882 990,53грн.), в т.ч. 59934 доларів США (що еквівалентно 2 191 702,47грн.) боргу, 18903,87 доларів США (що еквівалентно 691288,06грн.) штрафних санкцій. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що 23.06.2021р. між сторонами укладено контракт №1, на виконання умов якого позивач здійснив поставку товару відповідачу на загальну суму 59934 доларів США, яка останнім не сплачена Також на підставі п. 8.1 розділу 8 контракту та ст.625 ЦК України позивач заявив до стягнення пеню та 3% річних.

Позивач у клопотанні від 16.02.2023р. просив позовні вимоги задовольнити, справу розглянути за відсутності представника.

Представник відповідача для участі в судовому засіданні 27.02.2023р. не з`явився, відзиву на позов не подав.

Згідно з інформацією, що міститься на офіційному сайті АТ "Укрпошта", останнє припинило доставку поштових відправлень до/з Російською Федерацією. Здійснити поштове відправлення в Російську Федерацію з відділень Укрпошти неможливо.

З огляду на викладене, ухвали суду надсилались на електронну адресу відповідача, яка була зазначена позивачем у позовній заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

За приписами ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Таким чином, враховуючи, що відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Суд під час розгляду матеріалів справи встановив наступні обставини.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮВВІС" (далі - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПАРЛІ" (далі - покупець) 23.06.2021р. укладено контракт №1 (далі - контракт), предметом якого відповідно до п. 1.1 є поставка покупцю товару: меблів для ванної кімнати, санітарно - технічних виробів, частин для меблів, меблевої фурнітури, а також інших виробів меблевої промисловості (далі - товар).

За умовами п. 1.2 контракту постачальник зобов`язується поставляти покупцю товар згідно його заявок на умовах DAP - м. Москва (Російська Федерація), у відповідності із правилами "ІНКОТЕРМС", в редакції 2010 року, а покупець прийняти та оплатити цей товар, згідно інвойсу на кожну окрему партію товару - на умовах та у строки, встановлені цим контрактом.

Згідно з п. 1.3 контракту кількість, асортимент, одиниця виміру, ціна окремої партії товару, який підлягає поставці по даному контракту відповідно до заявки покупця, вказується у інвойсі при кожному окремому навантаженні. Інвойс є невід`ємною частиною даного контракту.

Ціни на товар встановлюються постачальником за погодженням з покупцем та вказуються в інвойсі. Ціни на товар є договірними (ринковими) та узгодженими сторонами при кожній окремій поставці, про що свідчить інвойс. У випадку зміни цін на товарних ринках, підвищення цін на сировину, ціна товару може бути змінена за згодою обох сторін. Про зміну ціни постачальник повідомляє покупця в строк не менше 20 днів до дати зміни вартості товару (п. 2.1 контракту).

Пунктом 2.2 контракту визначено, що ціна одиниці та загальна вартість партії товару вказується в інвойсі.

Згідно з п. 2.3 контракту ціна на товар відповідно до даного контракту встановлюється в доларах США та включає в себе вартість пакування, маркування, навантаження, митні витрати на території України, а також витрати на транспортування товару до пункту призначення, вказаного в п. 3.1 контракту та вказується в інвойсі при поставці кожної партії товару.

Сума контракту - 500 000 (п`ятсот тисяч) доларів США. Фактична сума контракту може бути менше суми, вказаної у даному пункті. У випадку перевищення вартості поставок суму, вказану в даному пункті, сторони повинні підписати додаткові угоди про збільшення суми (п. 2.5 контракту).

За умовами п. 3.1 контракту поставка товару згідно даного контракту відбувається автомобільним транспортом постачальника на умовах DAP - м. Москва поселення Московське, село Саларьєво володіння 1 ("ІНКОТЕРМС" 2010). Сторони можуть погодити інші умови відвантаження із зазначенням цих умов в інвойсах на кожну партію товару. Місце поставки вказується в інвойсах.

Датою поставки замовленої покупцем партії товару, а також моментом переходу права власності та усіх ризиків - вважається момент передачі товару покупцю, готового до відвантаження з транспортного засобу, який прибув у пункт призначення. Постачальник не зобов`язаний виконувати імпортні митні формальності чи сплачувати імпортні податки при ввезенні товару (п. 3.9 контракту).

Відповідно до п. 3.10 контракту вантажоотримувач товару, що поставляється згідно даного контракту - Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАРЛІ".

Пунктом 5.1 контракту визначено, що оплата повної вартості кожної окремої партії товару здійснюється на підставі інвойсу, виставленого постачальником покупцю, протягом 14 календарних днів з моменту поставки покупцю партії товару, відповідно до п.3.9 контракту.

Валюта платежу - долари США (п. 5.2 контракту).

Форма розрахунків - банківський переказ (п. 5.3 контракту).

За умовами п. 5.5 контракту датою оплати товару є день зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

Відповідно до п. 8.1 контракту за кожний день прострочення оплати товару, передбаченого п.5,1 контракту, покупець зобов`язаний сплатити постачальнику пеню в розмірі 0,1 % від суми заборгованості, за кожний день такої прострочки.

Пунктом 9.1 контракту передбачено, що усі спори та розбіжності, які можуть виникнути по цьому контракту або у зв`язку із ним, сторони будуть вирішувати шляхом переговорів. У випадку якщо спір не врегульований сторонами у претензійному порядку, спір підлягає вирішенню в Господарському суді Хмельницької області. Право, що застосовується при розгляді спору - право України. Рішення суду є кінцевим та обов`язковим для виконання обома сторонами.

Згідно з п. 10.1 контракту даний контракт діє з моменту його підписання сторонами до 31 грудня 2023 року. Якщо жодна із сторін в місячний строк до закінчення дії контракту в письмовій формі не виявить бажання розірвати його, даний контракт вважається продовженим на кожний наступний календарний рік.

Контракт підписаний та скріплений відтисками печаток сторін.

23 вересня 2021 року між сторонами підписано додаткову угоду №1 до контракту, в якій сторони дійшли згоди внести зміни до п. 1.1 розділу 1 контракту, виклавши його в наступній редакції: "п.1.1 Предметом даного контракту є поставка покупцю товару: меблів для ванної кімнати, дзеркал скляних без рам для ванної кімнати, санітарно - технічних виробів, частин для меблів, меблевої фурнітури, а також інших виробів меблевої промисловості (далі - товар). ТОВ "ПАРЛІ" доручає ТОВ "ЮВВІС" виробляти меблі для ванної кімнати та дзеркал скляних без рам для ванної кімнати під торговою маркою Ceruttispa".

На виконання умов контракту позивач здійснив поставку відповідачу товару (меблів для ванних кімнат та умивальників) на загальну суму 59 934 доларів США, що підтверджується міжнародними митними деклараціями UA400030/2022/000329 від 28.01.2022р., UA400030/2022/000443 від 07.02.2022р., інвойсами №3 від 27.01.2022р., №6 від 07.02.2022р., CMR серії А №973649 від 28.01.2022р., CMR серії А973602 від 07.02.2022р., Пакувальними листами №3 від 27.01.2022р., №6 від 07.02.2022р.

Згідно з претензією № 165 від 20.07.2022р. позивач звертався до відповідача з вимогою про сплату 59934 доларів США заборгованості за товар, що поставлений на підставі контракту № 1 від 23.06.2021р. та штрафних санкцій, у зв`язку із порушенням договірних зобов`язань.

Однак відповідач відповіді не надав та кошти не сплатив, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду із даним позовом.

Крім того, матеріали справи містять акт звірки взаємних розрахунків, підписаний позивачем, виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб від 19.06.2019р. щодо відповідача, Статут ТОВ "ПАРЛІ" від 14.06.2019р., свідоцтво про постановку на облік відповідача в податковому органі від 19.06.2019р., доручення на ім`я комерційного директора ТОВ "ПАРЛІ" Кульменко С.М. на укладення та підпис договорів від імені товариства.

Аналізуючи надані докази, пояснення представника позивача, оцінюючи їх у сукупності, суд приймає до уваги наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Відповідно до ст. 366 ГПК України підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. У випадках, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, підсудність справ за участю іноземних осіб може бути визначено за угодою сторін.

Іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України (ст. 365 ГПК України).

Правовідносини, пов`язані з усіма видами зовнішньоекономічної діяльності в Україні, регулюються положеннями Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", а питання, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом (хоча б один учасник правовідносин є іноземцем, особою без громадянства або іноземною особою), зокрема, і питання підсудності судам України справ з іноземним елементом, визначені Законом України "Про міжнародне приватне право".

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди розглядають будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону.

Суд враховує, що сторони у п. 9.1 контракту № 1 від 23.06.2021р. передбачили, що усі спори та розбіжності, які можуть виникнути по цьому контракту або у зв`язку із ним, сторони будуть вирішувати шляхом переговорів. У випадку якщо спір не врегульований сторонами у претензійному порядку, спір підлягає вирішенню в Господарському суді Хмельницької області. Право, що застосовується при розгляді спору - право України. Рішення суду є кінцевим та обов`язковим для виконання обома сторонами.

Таким чином, даний спір підвідомчий Господарському суду Хмельницької області.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (далі - ГК України) майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Суд встановив, що 23.06.2021р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮВВІС" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПАРЛІ" укладено контракт №1, згідно з п.п. 1.1 (із врахуванням додаткової угоди №1) якого позивач зобов`язувався поставляти покупцю товар: меблі для ванної кімнати, дзеркала скляні без рам для ванної кімнати, санітарно - технічні вироби, частини для меблів, меблеву фурнітуру, а також інші вироби меблевої промисловості (далі - товар). ТОВ "ПАРЛІ" доручає ТОВ "ЮВВІС" виробляти меблі для ванної кімнати та дзеркал скляних без рам для ванної кімнати під торговою маркою Ceruttispa".

На виконання умов контракту позивач здійснив поставку відповідачу на загальну суму 59 934,00 доларів США, що підтверджується міжнародними митними деклараціями UA400030/2022/000329 від 28.01.2022р., UA400030/2022/000443 від 07.02.2022р., інвойсами №3 від 27.01.2022р., №6 від 07.02.2022р., CMR серії А №973649 від 28.01.2022р., CMR серії А973602 від 07.02.2022р., Пакувальними листами №3 від 27.01.2022р., №6 від 07.02.2022р.

Положеннями ст. 692 ЦК України врегульовано порядок оплати товару за договорами купівлі-продажу, який згідно з ч. 2 ст. 712 ЦК України застосовується також до договорів поставки. Зокрема, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 ЦК України).

Пунктом 5.1 контракту визначено, що оплата повної вартості кожної окремої партії товару здійснюється на підставі інвойсу, виставленого постачальником покупцю протягом 14 календарних днів, з моменту поставки покупцю партії товару.

Валюта платежу - долари США (п. 5.2 контракту). Форма розрахунків - банківський переказ (п.5.3 контракту).

Положеннями ч.1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає, як порушення зобов`язання.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем заборгованості за поставлений товар на суму 59 934 доларів США.

За таких обставин позивач обґрунтовано заявив до стягнення 59 934 доларів США основного боргу, що за курсом НБУ станом на день звернення до Господарського суду із позовною заявою 07.12.2022р. (долар США- 36,5686 грн.) еквівалентно 2 882 990,53 грн.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх договірних зобов`язань, позивач заявив до стягнення 17 468,13 доларів США пені, нарахованих за період з 14.02.2022р. по 07.12.2022р. на суму боргу 29 728,50 доларів США, за період з 25.02.2022р. по 07.12.2022р. на суму боргу 30 205,50 доларів США.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 230 ГК України передбачено обов`язок учасника господарських відносин сплатити неустойку, штраф, пеню у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною другою ст. 551 ЦК України передбачено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

У п. 8.1 контракту сторони визначили, що за кожний день прострочення оплати товару покупець зобов`язаний сплатити постачальнику пеню в розмірі 0,1 % від суми заборгованості, за кожний день такої прострочки.

Проаналізувавши наданий позивачем розрахунок пені, суд встановив, що позивач не врахував положення ч. 6 ст. 232 ГК України, відповідно до яких нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, а також те, що пеня нараховується в розмірі не більшому за подвійну ставку встановлену НБУ на дату нарахування.

З огляду на викладене, враховуючи норми ч. 6 ст. 232 ГК України, суд провів перерахунок та встановив, що правомірним буде нарахування пені за період з 14.02.2022р. по 14.08.2022р. на суму боргу 29 728,50 доларів США в розмірі 4748,34 доларів США, за період з 25.02.2022р. по 25.08.2022р. на суму боргу 30 205,50 доларів США в розмірі 5097,61 доларів США. Відповідно обґрунтованою є пеня в загальному розмірі 9845,95 доларів США.

Нарахування 7 622,18 доларів США пені є безпідставним.

Також позивач заявив до стягнення 1435,74 доларів США 3% річних, нарахованих за період з 14.02.2022р. по 07.12.2022р. на суму боргу 29728,50 доларів США, за період з 25.02.2022р. по 07.12.2022р. на суму боргу 30 205,50 доларів США.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд провів перерахунок заявлених до стягнення 3% річних та встановив їх правомірність та правильність нарахування, тому останні підлягають стягненню із відповідача у заявленому розмірі.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13, ст. 74 ГПК України).

Приймаючи до уваги наведені вище положення закону, враховуючи встановлені судом факти та зміст позовних вимог, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково та стягнути на користь позивача 59 934 долари США основного боргу, 9845,95 доларів США пені та 1435,74 доларів США 3% річних.

Розподіл судових витрат.

Згідно із ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 20, 24, 27, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240-242, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРЛІ" (Російська Федерація, м. Москва, вул. Новий Арбат, 10, кв.151, ОГРН 152) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮВВІС" (Хмельницька обл., Шепетівський р-н, с. Улашанівка, вул. Шевченка, буд. 1А, код 36420474) - 59 934 (п`ятдесят дев`ять тисяч дев`ятсот тридцять чотири) долари США, що еквівалентно 2191702,47 грн. (два мільйони сто дев`яносто одна тисяча сімсот дві гривні 47 коп.) основного боргу, 9845,95 доларів США (дев`ять тисяч вісімсот сорок п`ять доларів 95 центів), що еквівалентно 360052,61 грн. (триста шістдесят тисяч п`ятдесят дві гривні 61 коп.) пені, 1435,74 доларів США (одна тисяча чотириста тридцять п`ять доларів 74 центи), що еквівалентно 52503 грн. (п`ятдесят дві тисячі п`ятсот три гривні) 3% річних, 39063,86 грн. (тридцять дев`ять тисяч шістдесят три гривні 86коп.) витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У стягненні 7 622,18 доларів США пені відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення. Порядок подання апеляційної скарги визначений ст. 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 08.03.2023р.

Суддя М.Є. Муха

Віддруковано 1 примірник до матеріалів справи.

Направлено на ел.пошту позивачу (ІНФОРМАЦІЯ_2), відповідачу (ІНФОРМАЦІЯ_1).