номер провадження справи 5/50/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
20.02.2023 Справа № 908/402/22
м. Запоріжжя Запорізької області
Господарський суд Запорізької області у складі: судді Проскурякова К.В., при секретарі судового засідання Соколові А.А.,
розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Доноват № б/н від 07.02.2023 (вх. № 2782/08-08/23 від 18.02.2023) про стягнення витрат на правничу допомогу
про стягнення 305 345,47 грн.,
про стягнення 8 763,60 грн.,
За участю представників сторін:
Від позивача за первісним позовом: не з`явився;
Від відповідача-1 за первісним позовом: не з`явився;
Від відповідача-2 за первісним позовом: не з`явився;
02.02.2023 господарським судом Запорізької області прийнято рішення у справі №908/402/22 (повний текст складено та підписано 13.02.2023), яким:
1) первісний позов задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатомв особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Доноват 3 % річних на суму 69 887,12 грн., інфляційних витрат у розмірі 226 599,59 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 3 206,86 грн. В іншій частині первісного позову відмовлено.
2) Зустрічний позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Доноват на користь Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом пеню у розмірі 4 381,80 грн. В іншій частині зустрічного позову відмовлено.
У судовому засіданні 02.02.2023 до оголошення судових дебатів представником позивача за первісним позовом зазначено про надання протягом 5 днів з дня прийняття рішення заяви про відшкодування витрат на правову допомогу.
08.02.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Доноват через систему «Електронний суд» надійшло клопотання № б/н від 07.02.2023 (вх. № 2782/08-08/23 від 08.02.2023) про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до якого позивач за первісним позовом просить суд стягнути з ДП НАЕК Енергоатом в особі ВП ЗАЕС ДП «НАЕК «Енергоатом на користь ТОВ ТД Доноват витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн.
Відповідно до Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 08.02.2023, вказане клопотання розподілено для розгляду судді Проскурякову К.В.
Ухвалою суду від 09.02.2023 № 908/402/22 прийнято вищевказане клопотання до розгляду, судове засідання призначено на 20.02.2023 о 14 год. 30 хв. Запропоновано сторонам здійснити відповідні процесуальні дії.
16.02.2023 від Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом через систему «Електронний суд» надійшли заперечення на клопотання № б/н від 15.02.2023 (вх. № 3291/0808/23 від 16.02.2023), згідно яких відповідач-1 за первісним позовом зазначив, що стороні, на користь якої відбулось рішення, суд не зобов`язаний присуджувати всі понесені витрати на адвоката якщо встановить, що розмір гонорару є завищеним. Просить суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
Крім цього, 16.02.2023 через систему «Електронний суд» від відповідача-1 за первісним позовом надійшло клопотання № б/н від 15.02.2023 (вх. № 3292/08-08/23 від 16.02.2023) про розгляд клопотання ТОВ ТД Доноват щодо стягнення витрат на правничу допомогу без участі представника ДП НАЕК Енергоатом з урахуванням позиції відповідача-1, зазначеної у відзиві на позовну заяву та запереченнях.
Представники сторін у судове засідання 20.02.2023 не з`явились. Позивач та відповідач-2 про причини неявки суд не повідомили. Про дату, час та місце призначеного судового засідання повідомлені належним чином шляхом направлення на їх адреси відповідної ухвали суду. Клопотань про розгляд заяви без участі уповноважених представників сторін на адресу суду не надходило.
Відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.
У судовому засіданні 20.02.2023 суд дослідив матеріали справи та клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Доноват № б/н від 07.02.2023 про ухвалення додаткового рішення. Як вбачається із заяви ТОВ Торговий дім Доноват, позивач за первісним позовом просить суд стягнути з ДП НАЕК Енергоатом в особі ВП ЗАЕС ДП «НАЕК «Енергоатом витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн.
У запереченнях на клопотання № б/н від 15.02.2023, відповідач-1 за первісним позовом просить суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката посилаючись на те, що заявлена до стягнення сума адвокатських витрат є неспівмірною зі складністю справи та обсягом наданих адвокатським об`єднання «Хілько» послуг та виконаних робіт. Крім цього, перелічені заявником адвокатські послуги також надавались в аналогічних справах, які перебувають у провадженні господарського суду Запорізької області (№ 908/403/22, № 908/404/22, № 908/405/22, № 908/406/22, № 908/407/22, № 908/520/22, № 908/539/22, № 908/153/22, № 908/155/22 та № 908/3852/21).
Відповідно до ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
За приписами пункту 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з частинами 3-5 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Розглянувши в порядку статті 244 Господарського процесуального кодексу України клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Доноват № б/н від 07.02.2023 (вх. № 2782/08-08/23 від 18.02.2023) щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд
Як вбачається з матеріалів справи, 14.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю Торговий дім «Доноват», в особі Хіньова М.О., який діє на підставі Статуту (далі - Клієнт), з однієї сторони, та Адвокатським об`єднанням «Хілько» в особі керуючого партнера Хілько А.С. який діє на підставі Статуту (далі Адвокатське об`єднання), з іншої сторони, уклали цей договір про наступне:
2.1. Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання з надання юридичної допомоги: шляхом усного та письмового консультування; складання проектів необхідних документів; представництво інтересів клієнта в суді та правоохоронних органах, на усіх підприємствах, установах, організаціях незалежно від форм власності, а також в органах державної влади та місцевого самоврядування.
2.5. При надання юридичної допомоги, адвокатське об`єднання керується законом України «про адвокатуру та адвокатську діяльність», чинним законодавством та умовами цього договору.
3.1. Клієнт приймає на себе наступні зобов`язання:
3.1.3. Оплачувати витрати, необхідні для виконання його доручень.
3.1.4. Оплачувати юридичну допомогу у відповідності до умов договору.
4.1. Орієнтовна вартість та ціна послуг вказується у попередньому (орієнтовному) описі робіт.
4.2. Остаточна вартість та ціна послуг визначається у детальному описі робіт.
4.3. Вартість робіт визначається у фіксованому розмірі ціни послуг без врахування часу роботи адвоката.
4.4. Оплата за даним договором здійснюється шляхом 100% попередньої оплати на підставі рахунку та попереднього (орієнтовного) опису робіт.
4.5. У випадку винесення рішення судом на користь клієнта, клієнт додатково сплачує протягом 3-х днів з дня набрання рішенням суду законної сили «гонорар успіху» у розмірі 5% від суми задоволених вимог.
4.6. За результатом наданих послуг складається акт приймання-передачі послуг, який підписується клієнтом протягом 5 днів з дня його отримання.
4.7. Акт про надання юридичної допомоги вважається підписаним, якщо протягом 5 днів з моменту його отримання клієнтом, останній не надав адвокатському об`єднанню письмові аргументовані заперечення на акт.
7.1. Це договір набирає чинності з дня його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх обов`язків.
8.1. Умови даного договору мають однакову обов`язкову силу сторін та можуть бути змінені за взаємною домовленістю з обов`язковим складанням письмового документа.
8.7. Після підписання даного договору всі переговори пор ньому, переписка, попередні угоди, договори і протоколи про наміри, інші документи з питань, пов`язаних з укладанням даного договору, втрачають юридичну силу.
14.12.2021 адвокатом Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім «Доноват» - Хілько А.С. складено попередній опис робіт (наданих послуг) та здійснення витрат виконаних адвокатом, необхідних для надання правничої допомоги у справі за договором № 64 від 14.12.2021, згідно з яким адвокатом повинні бути надані наступні послуги:
1. збір та ознайомлення з доказами у справі 1 500,00 грн.;
2. підготовка правової позиції та узгодження її з клієнтом 1 500,00 грн.;
3. підготовка претензії 3 000,00 грн.;
4. підготовка позовної заяви з додатками 10 000,00 грн.;
5. відповідь на відзив 3 000,00 грн.;
6. участь у підготовчому засіданні 3 000,00 грн.;
7. участь у судовому засіданні 3 000,00 грн. Разом 25 000,00 грн.
«Гонорар успіху» - 5 % від суми задоволених вимог.
Також, 14.12.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю Торговий дім «Доноват» на підставі договору про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги № 64 від 14.12.2021 видано ордер серії АР № 1083583 на надання правничої правової допомоги адвокату Хілько А.В. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 002415 від 22.10.2019, посвідчення адвоката № 002416 видане 22.10.2019 Радою адвокатів Запорізької області).
Відповідно до рахунку-фактури АО «Хілько» № 6401 від 30.12.2021, правова допомога за договором про надання правової складає 25 000,00 грн.
03.02.2023 адвокатом Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім «Доноват» - Хілько А.С. також складено попередній опис робіт (наданих послуг) за договором № 64 від 14.12.2021 на загальну суму 25 000,00 грн.
Крім цього, 03.02.2023 між сторонами підписаний акт приймання-передачі наданих послуг по справі № 908/402/22, відповідно до якого вартість послуг адвокатського об`єднання становить 25 000,00 грн.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Частина 1 ст. 123 ГПК України визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).
Так, відповідно до ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Згідно ч. 1 ст. 15 ГПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Статтею 16 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.
3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).
Статтею 126 ГПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
За змістом ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до ст. 30 ЗУ "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020р. у справі № 910/4201/19).
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України, суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5,6 ст. 126 ГПК України).
Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.
З матеріалів справи вбачається, що ТОВ Торговий дім Доноват просить суд стягнути з відповідача витрати за надання правової (правничої) допомоги у розмірі 25 000,00 грн.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто, суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18.
Відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.
Дослідивши подані позивачем докази в обґрунтування розміру понесених ним витрат на правничу допомогу та доводи відповідача на їх спростування, суд вважає їх такими, що підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.
Таким чином, з боку адвоката наявна аналогічність виконуваних робіт, аналогічність правової позиції та підготовлення документів.
Крім цього, заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу адвоката є неспівмірними зі складністю справи № 908/402/22 та складністю виконаних Адвокатським об`єднання «Хілько» робіт. Також суд враховує, що сума основного боргу у розмірі 2 111 206,62 грн. відповідач сплатив добровільно до моменту постановленні рішення, у зв`язку з чим позивачем зменшено розмір заявлених вимог на вказану суму.
Стосовно опису робіт представника позивача суд зазначає наступне.
Відповідно до переліку документів доданих до позовної заяви, адвокатом позивача збір документів не здійснювався, оскільки усі перелічені документи наявні у позивача. За таких обставин, представником позивача не здійснювалось запитів щодо надання або витребування документів, доданих до позовної заяви.
Правова позиція вже складається під час ознайомлення з документами, які надає саме клієнт для стягнення боргу за стандартним типовим договором поставки, що, в свою чергу, не потребує узгодження. Таким чином, в цій частині вартість робіт також є завищеною.
Представником позивача не витрачено багато часу для її складання, оскільки частину тексту позову взято саме з тексту претензії № 1/370 від 13.12.2021.
Крім цього, по справі № 908/405/22 позивачем наданий детальний опис робіт від 09.02.2023 на загальну суму 20 400,00 грн., в якому зазначена вартість підготовки претензії - 2 000,00 грн. Проте, по справі № 908/402/22 вартість аналогічних робіт складає 3 000,00 грн.
Також суд враховує, що вартість підготовки позовної заяви по справі № 908/402/22 є більшою, ніж в аналогічній справі № 908/405/22, яка оцінена в розмірі 5 000,00 грн.
Крім цього, наданий представником позивача попередній опис робіт від 03.02.2023 не містить за кожною позицією посилання на витрачений адвокатом час для надання правової допомоги по справі № 908/402/22.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальність адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумність їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний характер.
Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (абз. 2 п. 154 рішення ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії»), відповідно, свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності.
Беручи до уваги принцип співмірності, необхідно пам`ятати, що свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності.
Велика Палата Верховного Суду у постанові у справі № 904/4507/18 зазначила, що домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом у межах правовідносин між якими і не може розглядатися питання щодо обов`язковості такого зобов`язання. У контексті вирішення судом питання про розподіл судових витрат суд повинен оцінювати розумність витрат, їх співмірність із ціною позову, складністю справи та її значенням для позивача.
Стороні, на користь якої відбулося рішення, суд не зобов`язаний присуджувати всі понесені витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (п. 61 постанови ВС КГС від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін (висновок, викладений у постанові ВС у складі КЦС від 13.02.2019 у справі № 9756/2114/17, з урахуванням рішень ЄСПЛ від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23.01.2014 у справі «East/WestAllianceLimitedпроти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України».
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Частинами 2 та 3 ст. 244 ГПК України передбачено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (ч. 2). Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3)
Згідно з ч. 4 ст. 244 ГПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до ч. 1 ст. 232 ГПК України, судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови та судові накази.
За приписами ст. ст. 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
У відповідності до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно зі ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Статтею 78 ГПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи вищевикладене, суд погоджується з доводами ДП НАЕК Енергоатом в особі ВП «ЗАЕС» ДП НАЕК Енергоатом щодо зменшення витрат на правничу допомогу адвоката та дійшов висновку про часткове задоволення клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Доноват № б/н від 07.02.2023 (вх. № 2782/08-08/23 від 18.02.2023) та прийняття додаткового рішення щодо стягнення з Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Доноват витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн.
Інші доводи сторін у відповідних частинах сум до уваги судом не приймаються в силу викладеного.
Керуючись ст.ст. 123, 124, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Доноват про ухвалення додаткового рішення по справі № 908/402/22 задовольнити частково.
2. Прийняти додаткове рішення щодо стягнення з Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Доноват судових витрат на правову (правничу) допомогу.
4. В іншій частині у задоволенні клопотання відмовити.
Повний текст додаткового рішення складено та підписано: 02.03.2023.
Суддя К.В. Проскуряков
Відповідно до ч. 3 та ч. 5 ст. 244 ГПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення може бути оскаржено.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини додаткового рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного додаткового рішення.