УХВАЛА

м. Київ

28.02.2023Справа №910/8878/21
За розглядом заяви Заступника керівника Одеської обласної прокуратури, м. Київ

про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню

у справі

За позовом Першого заступника керівника Одеської обласної прокуратури, м. Одеса

в інтересах держави в особі

1. Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області, Одеська область, Одеський район, с. Яськи

2. Державної екологічної інспекції Південно-західного округу (Миколаївська та Одеська області), м. Одеса

до 1. Одеської обласної ради, м. Одеса

2. Одеського обласного управління лісового та мисливського господарства, м. Одеса

3. Мисливського-рибальського підприємства "Сокіл" громадської організації "Військово-мисливське товариство "Південь", м. Одеса

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Державне підприємство "Одеське лісове господарство", Одеська область, Овідіопольський р-н, селище міського типу Великодолинське

про визнання незаконним рішення, визнання недійсним договору та зобов`язання вчинити дії, -

Суддя Морозов С.М.

За участю представників сторін:

від прокуратури (заявника): не з`явились;

від позивача-1: не з`явились;

від позивача-2: не з`явились;

від відповідача-1: не з`явились;

від відповідача-2: не з`явились;

від відповідача-3: не з`явились;

від третьої особи: не з`явились.

ВСТАНОВИВ:

02.06.2021 року до Господарського суду міста Києва звернувся Перший заступник керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області (позивач-1) та Державної екологічної інспекції Південно-західного округу (позивач-2) із позовною заявою про:

- визнання незаконним рішення Одеської обласної ради (відповідач-1) від 18.09.2013 №895-VI "Про надання у користування мисливських угідь для ведення мисливського господарства у Біляївському районі Одеської області" в частині надання у користування Мисливського-рибальського підприємства "Сокіл" громадської організації "Військово-мисливське товариство "Південь" (відповідач-3) мисливських угідь площею 652 га, які розташовані в межах 20 кварталу Біляївського лісництва державного підприємства "Одеське лісове господарство";

- визнання недійсним Договору №34/13 про умови ведення мисливського господарства від 20.09.2013, укладеного між Одеським обласним управлінням лісового та мисливського господарства (відповідач-2) та відповідачем-3 в частині мисливських угідь площею 652 га, які розташовані в межах 20 кварталу Біляївського лісництва державного підприємства "Одеське лісове господарство";

- зобов`язання відповідача-3 звільнити мисливські угіддя площею 652 га, які розташовані в межах 20 кварталу Біляївського лісництва державного підприємства "Одеське лісове господарство".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.11.2022 року позов задоволено поставністю та:

- визнано незаконним рішення Одеської обласної ради від 18.09.2013 року №895-VI "Про надання у користування мисливських угідь для ведення мисливського господарства у Біляївському районі Одеської області" в частині надання у користування мисливсько-рибальському підприємству "Сокіл" громадської організації "Військово-мисливське товариство "Південь" (ідентифікаційний код 20963976, адреса: 65012, м. Одеса, вул. Маріїнська, 1а) мисливських угідь площею 652 га, які розташовані в межах 20 кварталу Біляївського лісництва Державного підприємства "Одеське лісове господарство" (ідентифікаційний код 33388061, адреса: Одеська область, Овідіопольський район, смт Великодолинське, вул. Чорноморська, 77).

- визнано недійсним Договір №34/13 про умови ведення мисливського господарствам, укладений 20.09.2013 року між Одеським обласним управлінням лісового та мисливського господарства (ідентифікаційний код 35242781, адреса: 65012, м. Одеса, вул. Семінарська, буд. 18/20) та Мисливсько-рибальським підприємством "Сокіл" громадської організації "Військово-мисливське товариство "Південь" (ідентифікаційний код 20963976, адреса: 65012, м. Одеса, вул. Маріїнська, 1а) в частині мисливських угідь площею 652 га, які розташовані в межах 20 кварталу Біляївського лісництва Державного підприємства "Одеське лісове господарство" (ідентифікаційний код 33388061, адреса: Одеська область, Овідіопольський район, смт Великодолинське, вул. Чорноморська, 77).

- зобов`язано Мисливсько-рибальське підприємство "Сокіл" громадської організації "Військово-мисливське товариство "Південь" (ідентифікаційний код 20963976, адреса: 65012, м. Одеса, вул. Маріїнська, 1а) звільнити мисливські угіддя площею 652 га, які розташовані в межах 20 кварталу Біляївського лісництва Державного підприємства "Одеське лісове господарство" (ідентифікаційний код 33388061, адреса: Одеська область, Овідіопольський район, смт Великодолинське, вул. Чорноморська, 77).

- стягнуто солідарно з Одеської обласної ради (ідентифікаційний код 25042882, адреса: 65032, м. Одеса, просп. Шевченка, 4), Одеського обласного управління лісового та мисливського господарства (ідентифікаційний код 35242781, адреса: 65012, м. Одеса, вул. Семінарська, буд. 18/20) та Мисливсько-рибальське підприємство "Сокіл" громадської організації "Військово-мисливське товариство "Південь" (ідентифікаційний код 20963976, адреса: 65012, м. Одеса, вул. Маріїнська, 1а) на користь Одеської обласної прокуратури (ідентифікаційний код 03528552, адреса: 65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, 3) судовий збір у розмірі 6 810,00 грн (шість тисяч вісімсот десять гривень 00 копійок).

15.12.2022 року Господарським судом міста Києва було видано відповідні накази.

03.02.2023 до суду від Заступника керівника Одеської обласної прокуратури надійшла заява про визнання наказу Господарського суду міста Києва від 15.12.2022 про солідарне стягнення з Одеської обласної ради (ідентифікаційний код 25042882, адреса: 65032, м. Одеса, просп. Шевченка, 4), Одеського обласного управління лісового та мисливського господарства (ідентифікаційний код 35242781, адреса: 65012, м. Одеса, вул. Семінарська, буд. 18/20) та Мисливсько-рибальського підприємства "Сокіл" громадської організації "Військово-мисливське товариство "Південь" (ідентифікаційний код 20963976, адреса: 65012, м. Одеса, вул. Маріїнська, 1а) на користь Одеської обласної прокуратури (ідентифікаційний код 03528552, адреса: 65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, 3) судового збору у розмірі 6 810,00 грн (шість тисяч вісімсот десять гривень 00 копійок) таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.02.2023 розгляд заяви Заступника керівника Одеської обласної прокуратури про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню в справі №910/8878/21 призначено на 28.02.2023.

В судове засідання 28.02.2023 представники учасників справи не з`явилися, про час та місце повідомлялися належним чином та відповідно до положень ст. 328 ГПК України їх неявка не є перешкодою для розгляду заяви.

Дослідивши в судовому засіданні заяву Заступника керівника Одеської обласної прокуратури про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню в справі №910/8878/21, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні, з огляду на наступне.

Пунктом 9 частини 2 статті 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 3 ГПК України обов`язковість судового рішення є однією з основних засад (принципів) господарського судочинства.

В силу приписів ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

В загальному розумінні судовий виконавчий документ (наказ) є офіційним розпорядженням, що видається судом (суддею) і зобов`язує певного суб`єкта на вчинення юридично значимих дій.

Згідно з ч. 2 ст. 328 ГПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що перелік підстав для визнання судом виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, не є вичерпним.

Подана Заступником керівника Одеської обласної прокуратури заява про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню в справі №910/8878/21 обгрунтована тим, що на виконання рішення від 01.11.2022 у даній справі в частині стягнення судового збору видано один наказ, тоді як відповідачів у справі три.

Таким чином вищенаведене унеможливлює виконання рішення в частині стягнення судового збору, у зв`язку з чим заявник просить визнати вищевказаний наказ таким, що не підлягає виконанню та видати три накази.

Разом з тим, суд зазначає, що вищенаведена заявником обставина не є підставою для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, в розумінні ст. 328 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом наказу, зокрема: видача наказу за рішенням, яке не набрало законної сили; помилкової видачі наказу, якщо вже після видачі наказу у справі рішення суду було скасоване; видачі наказу двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу наказу вже після видачі його дубліката; пред`явлення наказу до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього наказу до виконання.

Проте у даному випадку, жодних доказів відсутності матеріального обов`язку боржників, заявником до заяви не надано і матеріали справи не містять, за яких суд міг би дійти висновку про обґрунтованість поданої заяви через призму матеріально-правової групи для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Відсутні і підстави для визнання наказу у даній справі таким, що не підлягає виконанню через призму процесуально-правової групи - помилкове його видання, оскільки вказаний наказ видано на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2022 у справі №910/8878/21, яке в судовому порядку не скасовано, а відтак набрало законної сили та є обов`язковим до виконання.

Відповідно до частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальність сторін.

За змістом статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Заступника керівника Одеської обласної прокуратури про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у справі №910/8878/21.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 232 - 235, 328 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Заступника керівника Одеської обласної прокуратури про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у справі №910/8878/21 відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали підписано 06.03.2023

Суддя С. МОРОЗОВ