УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

м. Київ

06.03.2023Справа № 910/175/23

За позовомКерівника Подільської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі: 1. Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації 2. Управління житлово-комунального господарства та будівництва Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації 3. Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Солом`янського району міста Києва
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Манго-Груп»
провизнання додаткових угод недійсними та стягнення 190 525,80 грн.
Суддя Босий В.П.

секретар судового засідання Єрмак Т.Ю.

Представників учасників справи:

прокурор:Кузьміна К.Г.
від позивача 1:Гринник М.С.
від позивача 2:Бойко О.С.
від позивача 3:Самойличенко Н.В.
від відповідача:не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Керівник Подільської окружної прокуратури міста Києва звернувся до Господарського суду міста Києва в інтересах держави в особі Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, Управління житлово-комунального господарства та будівництва Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації та Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Солом`янського району міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Манго-Груп» про визнання додаткових угод недійсними та стягнення 190 525,80 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю підстав для визнання додаткових угод №1 від 12.05.2021, №2 від 23.07.2021, №3 від 28.09.2021, №4 від 12.11.2021, №6 від 09.12.2021 до договору про закупівлю №54/2021 від 24.02.2021 недійсними, а також наявністю підстав для стягнення зайво сплачених грошових коштів у розмірі 190 525,80 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.01.2023 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 06.02.2023.

01.02.2023 представником позивача 1 подана до суду заява в порядку статті 226 Господарського процесуального кодексу України, в якій представник Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації зазначає, що не є належним позивачем у даній справі та не підтримує позовних вимог прокурора та просить закрити провадження у справі.

З аналогічних підстав 06.02.2023 до суду надійшла заява в порядку ст. 226 Господарського суду міста Києва від позивача 2.

У поданих в судовому засіданні 06.02.2023 письмових поясненнях позивач 3 заперечує проти позовних вимог прокурора та вважає його безпідставним.

Протокольною ухвалою суду від 06.02.2023 підготовче засідання відкладено на 06.03.2023.

Представники позивачів в судове засідання з`явилися, подані заяви про закриття провадження у справі підтримали, наголошували на тому, що прокурором невірно визначено склад позивачів у даній справі.

Прокурор в судове засідання з`явилася, надала письмові заперечення проти поданих заяв, просила відмовити у вказаних заявах про закриття провадження у справі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, 21.02.2023 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечував повністю, а в частині позовних вимог до позивача 3 позов залишити без розгляду.

Розглянувши подані позивачами заяви, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Відповідно до частини третьої статті 3 Господарського процесуального кодексу України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно із частиною третьою статті 41 Господарського процесуального кодексу України у господарських справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Стаття 53 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Відповідно до частини четвертої статті 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що у випадку, коли держава вступає в цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими їх учасниками. Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних, зокрема, цивільних правовідносинах. Тому у відносинах, в які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах (див. висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в пунктах 6.21, 6.22 постанови від 20.11.2018 у справі № 5023/10655/11, в пунктах 4.19, 4.20 постанови від 26.02.2019 у справі № 915/478/18, пункт 26 постанови від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц).

Велика Палата Верховного Суду також звертала увагу на те, що в судовому процесі держава бере участь у справі як сторона через її відповідний орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах (див. пункт 35 постанови від 27.02.2019 у справі № 761/3884/18). Тобто під час розгляду справи в суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган (див. пункт 27 постанови від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц).

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19 Конституції України).

Пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України від 14.10.2014 «Про прокуратуру» (далі - Закон), який набрав чинності 15.07.2015. Частина перша цієї статті визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Згідно з абзацами першим та другим частини третьої статті 23 Закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Абзац третій частини третьої цієї статті передбачає заборону здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об`єднань.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що заборона на здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній (в тому числі, і комунальних підприємств), передбачена абзацом третім частини третьої статті 23 Закону, має застосовуватись з урахуванням положень абзацу першого частини третьої цієї статті, який передбачає, що суб`єкт, в особі якого прокурор може звертатись із позовом в інтересах держави, має бути суб`єктом владних повноважень, незалежно від наявності статусу юридичної особи.

Позов у цій справі прокурор подав в інтересах держави в особі Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, Управління житлово-комунального господарства та будівництва Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації та Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Солом`янського району міста Києва.

Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для представництва прокурором в інтересах держави в особі позивача 3, а відтак позов у цій частині підлягає залишенню без розгляду відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

Більш того, приписами п. 10 ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у підготовчому засіданні суд, вирішує заяви та клопотання учасників справи.

Пунктом 5 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 сформульовано, зокрема, такий правовий висновок, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Наявність бездіяльності компетентного органу повинна бути предметом самостійної оцінки суду в кожному випадку звернення прокурора з позовом за конкретних фактичних обставин.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

У підготовчому провадженні представниками позивачів 1 та 2 були подані заяви в порядку ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, в яких в прохальній частині хоча і викладено вимогу про закриття провадження у справі, проте із суті таких заяв вбачається вимога про залишення позову без розгляду.

Заслухавши пояснення представників позивача 1 та позивача 2 в судових засіданнях, судом встановлено, що такими особами позов прокурора не підтримується з огляду на те, що саме Київською міською радою було прийнято бюджет на 2021, і саме вона має виступати належним позивачем у даній справі.

В той же час, прокурором належним чином не доведено суду, що саме позивач 1 та позивач 2 є органами, до компетенції яких віднесені відповідні повноваження, спрямовані на захист інтересів держави у даній справі.

З урахуванням викладеного, позов у цій частині також підлягає залишенню без розгляду відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 226, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов Керівника Подільської окружної прокуратури міста Києва (м. Київ, вул. Костянтинівська, 19-б) в інтересах держави в особі Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, Управління житлово-комунального господарства та будівництва Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю «Манго-Груп» про визнання додаткових угод недійсними та стягнення 190 525,80 грн. залишити без розгляду.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена.

Повна ухвала складена 09.03.2023.

Суддя В.П. Босий