Справа № 914/43/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

13.03.2023 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Рочняк О. В.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" №СН2/78 від 22.12.2022 (вх.№2888/23 від 08.03.2023) про видачу судового наказу

бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, м. Київ, 01133

до боржника: фізичної особи-підприємця Гульчій Таміли Богданівни

АДРЕСА_1

про видачу судового наказу

ВСТАНОВИВ: Товариство з обмежено відповідальністю "Бізнес Позика" звернулося до Господарського суду Львівської області з заявою до фізичної особи-підприємця Гульчій Таміли Богданівни про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за договором №731-КЛ2-001 від 28.09.2018 про надання кредиту в розмірі 20 723 грн 58 коп., з яких: 15 703 грн 08 коп. - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 5 020 грн 50 коп. - сума прострочених платежів по процентах та 248 грн 10 коп. судового збору.

Згідно з ухвалою Господарського суду Львівської області від 06.02.2023, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Гульчій Т.Б. заборгованості у розмірі 20 723 грн 58 коп. за договором про надання фінансового кредиту №731-КЛ2 від 28.09.2018 та додатковою угодою №1 разом з доданими до неї документами передано (направлено) за територіальною підсудністю до Господарського суду Івано-Франківської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №914/43/23 передано на розгляд судді Рочняк О. В.

Розглянувши матеріали справи суд дійшов висновку відмовити ТОВ "Бізнес Позика" у видачі судового наказу з огляду на таке.

Частиною 1 статті 12 ГПК України встановлено, що господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного).

Згідно з частиною 2 статті 12 Господарського процесуального кодексу України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у господарському судочинстві, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором).

Положеннями статті 147 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Відповідно до частини 1 статті 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Дослідивши матеріали заяви ТОВ "Бізнес позика" про видачу судового наказу судом встановлено, що боржником у даному наказному провадженні зазначено фізичну особу Гульчій Тамілу Богданівну , яка втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності.

У відповідності до ч. 1 ст. 58 Господарського кодексу України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Частиною першою статті 128 Господарського кодексу України визначено, що громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Згідно із частиною другою статті 50 Цивільного кодексу України фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом. Інформація про державну реєстрацію фізичних осіб - підприємців є відкритою.

Пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" передбачено, що Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - це єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи.

Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру (стаття 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань").

Із Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо фізичної особи-підприємця Гульчій Таміли Богданівни (код НОМЕР_1 ) вбачається, що в Єдиному державному реєстрі міститься інформація про припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця Гульчій Т.Б. за її рішенням, дата запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця 10.06.2019; номер запису: 3001802.

Приписами ч. 9 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» визначено, що фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Отже, судом встановлено, що фізична особа-підприємець Гульчій Таміла Богданівна з 10.06.2019 втратила статус підприємця.

Під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених вимог по суті, а процесуальний механізм наказного провадження не передбачає встановлення обставин щодо правонаступництва та обсягу відповідальності фізичної особи, що виникає у зв`язку із втратою нею статусу підприємця.

Такої ж позиції дотримується ЗАГС у постанові від 02.11.2021 у справі №907/464/21.

Звертаючись із заявою про видачу наказу в порядку наказного провадження, визначаючи в якості боржника саме фізичну особу, заявником не прийнято до уваги, що процедура наказного провадження застосовується виключно по відношенню до суб`єктів господарювання, та наказне провадження має чіткі, формальні межі, які не дозволяють врахувати наведені вище обставини, а припинення статусу підприємця унеможливлює застосування до даних правовідносин процедури наказного провадження.

Враховуючи припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем Гульчій Т.Б. з 10.06.2019 суд дійшов висновку, що заявлені вимоги ТОВ "Бізнес Позика" про стягнення заборгованості з Фізичної особи-підприємця Гульчій Т.Б не підлягають розгляду в порядку наказного провадження.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

З огляду на суб`єктний склад сторін, заява ТОВ "Бізнес Позика" про видачу судового наказу за вимогою до фізичної особи Гульчій Таміли Богданівни про стягнення заборгованості за договором №731-КЛ2-001 від 28.09.2018 про надання кредиту в розмірі 20723 грн 58 коп. підлягає розгляду в порядку загальної (цивільної) юрисдикції.

Враховуючи вищевикладене, у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмежено відповідальністю "Бізнес Позика" №СН/78 від 22.12.2022 (вх.№2888/23 від 08.03.2023) належить відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою.

Разом з тим, у разі припинення підприємницької діяльності фізичною особою, як її права, так і обов`язки за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою.

Таким чином, визначаючись із подальшими заходами за для захисту своїх прав, з врахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019 у справі №127/23144/18, заявник не позбавлений можливості також звернутися до Господарського суду в межах відповідної форми позовного провадження.

Керуючись ст.ст.148, 152-153, 175, 232- 235 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

відмовити ТОВ "Бізнес Позика" у видачі судового наказу за заявою №СН2/78 від 22.12.2022 (вх.№2888/23 від 08.03.2023) про видачу судового наказу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду у визначені ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України строк та порядку.

Ухвалу підписано 13.03.2023.

Суддя О.В.Рочняк