ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2023р. Справа № 904/169/23

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія», м. Миколаїв

До: Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, м. Дніпро

Про: стягнення 706 403,84грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» (позивач) звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області (відповідач) про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію (в тому числі розподіл) за період вересень - листопад 2022 року у розмірі 706 403,84грн., що виникла внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань зі своєчасної оплати спожитої електричної енергії за договором №100/237 про закупівлю на постачання електричної енергії споживачу (укладеним між сторонами).

Ухвалою від 11.01.23р. відкрите провадження у справі №904/169/23 за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими ГПК України, без призначення судового засідання та виклику сторін за наявними у ній матеріалами.

ТУ ДСА України в Дніпропетровській області (відповідач) у відзиві на позов підтвердив фактичні обставини справи, в тому числі щодо часткового погашення заборгованості за поставлену електричну енергію у розмірі 78 992,58грн. Вказав, що є бюджетною установою, яка фінансується з Державного бюджету України; є розпорядником, одержувачем бюджетних коштів, який здійснюють закупівлі товарів, робіт і послуг відповідно до ЗУ «Про публічні закупівлі», згідно з яким заборонено збільшення суми укладеного договору №100/237 від 23.02.22р.; а відтак вважає , що згідно ЗУ «Про публічні закупівлі» він не має юридичних підстав для проведення додаткової процедури закупівлі щодо сплати заборгованості за період з вересня по листопад 2022р. та подальшого укладення додаткового договору на постачання електроенергії, оскільки ТУ ДСА України в Дніпропетровській області в повному обсязі використано кошторисні призначення на 2022 рік. У зв`язку з відсутністю фінансування з Державного бюджету України з початку 2022 року відповідачем не проведено вчасної та повної оплати за надані послуги з постачання електричної енергії.

ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» (позивач) у відповіді на відзив на позовну заяву вказав, що обов`язок щодо контролю споживання електроенергії покладено на споживача, який може припинити споживання електроенергії у випадку «повного використання кошторисних призначень». Посилання на норми Бюджетного кодексу України, як на підставу відмови у позові є необґрунтованим, оскільки відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

23.02.22р. між ТУ ДСА України в Дніпропетровській області (споживач) та ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» (постачальник) укладено договір №100/237 про закупівлю на постачання електричної енергії споживачу. Умови цьогоДоговору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та «Правил роздрібного ринку електричної енергії», затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.18р. № 312 (п.1.1). За цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії, в тому числі вартість послуг оператора системи передачі та оператора системи розподілу електричної енергії (п.2.1). Для цілей Закону України «Про Публічні закупівлі» предмет договору закупівлі за цим договором відноситься до коду 021:2015:09310000-5- «Електрична енергія» (п.2.2). Кількість 769 230 кВт/год (п.2.4) Місце поставки: за адресами зазначеними в додатку 3 до договору (п.2.5) Строк постачання електричної енергії споживачу з моменту підписання договору до 31.12.22р. (п.3.1). Постачальник за цим договором не має права вимагати від споживача будь-якої іншої плати за електричну енергію, що не визначена розділом 5 цього договору (п.3.4) Сума договору становить 3 479 999,02 грн, в т. ч. ПДВ- 579 999,83 грн., з урахуванням оплати послуг оператора системи передачі та оператора системи розподілу електричної енергії.(п.5.1). Споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з додатком 2 «Комерційна пропозиція» до цього договору (п.5.2) Ціна електричної енергії зазначається постачальником у рахунках про оплату електричної енергії

за цим договором та включає в себе вартість послуги передачі електричної енергії та вартість розподілу електричної енергії, у тому числі у разі їх зміни (п.5.4). Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п.5.5). Розрахунки споживача за цим договором здійснюються на поточний рахунок постачальника із спеціальним режимом використання протягом 7 робочих днів з дня отримання рахунків та акту, в межах

виділених бюджетних асигнувань, розмірі 100%. У разі затримки бюджетного фінансування розрахунок здійснює протягом 7 календарних днів з дати отримання бюджетного призначення.(п.5.6) Цей договір набирає чинності з моменту його підписання повноважними представниками сторін і діє до З1.12.2022р., а в частині розрахунків - до повного їх виконання (п.13.1).

Сторонами укладено додатки: №1, №1/1 до договору №100/237 про закупівлю на постачання електричної енергії споживачу : заяву-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу та додаток до заявки-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу.

Крім того, сторонами укладено додаток №2 до договору №100/237 про закупівлю на постачання електричної енергії споживачу - комерційну пропозицію.

Згідно з п.3 комерційної пропозиції погоджено, що термін надання рахунків за спожиту електричну енергію щомісячно до 10 числа та термін оплати протягом 7 банківських днів з моменту отримання рахунку та акту.

Укладеними сторонами додатками №3 та №4 до договору №100/237 про закупівлю на постачання електричної енергії споживачу визначено адреси постачання.

Позивач зазначає, що на виконання умов договору за період вересня по листопад 2022р. поставив відповідачу електричну енергію на загальну суму 706 403,84грн., в тому числі: 563 051,05грн. електричної енергії, 143 352,79грн. послуг з розподілу, що підтверджується актами прийняття передавання товарної продукції:

- від 30.09.22 за вересень 22р. споживач спожив електричну енергію у кількості 109 350 кВт*год на суму 566 346,82грн.;

- від 31.10.22р. споживач спожив електричну енергію у кількості 35 605 кВт*год на суму 184 405,85грн.;

- від 30.11.22р. споживач спожив електричну енергію у кількості 6689 кВт*год на суму 34643,75грн.

Позивач виставив відповідачу рахунки: №44/237/9/1 від 11.10.22р. - на суму 566 346,82грн. з ПДВ; №44/237/10/1 від 08.11.22р. - на суму 184 405,85грн. з ПДВ; №44/237/11/1 від 09.12.22р. - на суму 34 643,75грн. з ПДВ.

Однак, відповідач в порушення умов договору за спожиту електричну енергію сплатив частково у розмірі 78 992,58грн., у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 706 403,84грн. (566 346,82грн.+184 405,85грн.+34 643,75грн.-78 992,58грн.) Доказів сплати вказаної заборгованості суду не надано.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору про постачання (закупівлю) електричної енергії, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

За приписами ч. 7 ст. 276 Господарського кодексу України оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч.1 ст.193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч.1 ст. 599 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

Доказів оплати поставленої електричної енергії в сумі 706 403,84грн. відповідач не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував.

Суд звертає увагу, що посилання відповідача на відсутність фінансування з Державного бюджету України на оплату спожитої електричної енергії понад погоджені умовами спірного договору обсяги, суперечить вимогам чинного законодавства України та не звільняє відповідача від покладених на нього договором зобов`язань. Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення основного боргу у розмірі 706 403,84грн. є правомірними та підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного , керуючись вимогами ст.ст. 73-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 247, 252 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з відповідача Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області (49027, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 21А, ) на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» (54017, м. Миколаїв, вул. Погранична, 39/1, ) : 706 403,84грн. заборгованості за спожиту електричну енергію за період з вересня листопад 2022 р.

3. Стягнути з відповідача Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області (49027, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 21А, ) на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» (54017, м. Миколаїв, вул. Погранична, 39/1, ): 10 596,06грн. - судового збору.

Видати відповідні накази після набрання рішенням чинності.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України рішення складено та підписано без його проголошення 15.03.23р.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Васильєв О.Ю.