РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.02.2023Справа №910/12093/22

За позовом Національного банку України
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Центр Бізнес-Технологій"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на
стороні відповідача -Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
простягнення 22 425,58 грн.
Суддя Бойко Р.В.
секретар судового засідання Кучерява О.М.
Представники учасників справи:
від позивача:Донченко О.Г.
від відповідача:не з`явився
від третьої особи:не з`явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У листопаді 2022 року Національний банк України звернувся до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр Бізнес-Технологій" про стягнення 22 425,58 грн.

В обґрунтування позовних вимог Національний банк України зазначає, що відповідачем не виконано своїх зобов`язань за Договором №4-7 оренди нежитлових приміщень від 23.07.2018 із сплати орендної плати за користування орендованим майном у період з 12.01.2020 по 21.02.2020 у розмірі 18 946,81 грн. та відшкодування витрат на комунальні послуги у вказаний період у розмірі 3 478,77, у зв`язку з чим у Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр Бізнес-Технологій" виник борг перед позивачем у розмірі 22 425,58 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.11.2022 відкрито провадження у справі №910/12093/22; вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання); визначено сторонам строки для подання заяв по суті спору, зокрема, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

25.11.2022 через відділ діловодства суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр Бізнес-Технологій" надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, в якому зазначається, що відповідач не одержав примірник позову. Зокрема, представник відповідача вказує про наявність у нього сумнівів у (належному) дотриманні позивачем приписів ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України. З огляду на наведене, представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр Бізнес-Технологій" також просить суд надати відповідачу додатковий строк для подання відзиву на позовну заяву - до 10.12.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.11.2022 у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр Бізнес-Технологій" в частині встановлення додаткового строку для подання відзиву відмовлено; продовжено Товариству з обмеженою відповідальністю "Центр Бізнес-Технологій" встановлений судом в ухвалі Господарського суду міста Києва від 14.11.2022 у справі №910/12093/22 процесуальний строк для подання відзиву на позов з доказами його направлення позивачу до 09.12.2022.

08.12.2022 засобами поштового зв`язку від Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр Бізнес-Технологій" надійшов відзив на позов, в якому відповідач зазначає, що оскільки у відповідності до акту прийняття-передачі від 22.01.2020 та акту виконаних робіт від 22.02.2020 до Договору №4-7 оренди нежитлових приміщень від 23.07.2018 сторони погодили факт завершення орендних правовідносин та підтвердили факт відсутності фінансових претензій одна до одної за рахунок погашення наявної в орендаря заборгованості шляхом зарахування сплаченого гарантійного платежу, то у Національного банку України, як правонаступника Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Експобанк", відсутні правові підстави для заявлення вимоги про сплату орендних платежів, відшкодування комунальних та експлуатаційних послуг. Також відповідач стверджує, що був повідомлений про правонаступництво НБУ (прийняття прав та обов`язків) орендодавця за Договором №4-7 оренди нежитлових приміщень від 23.07.2018 лише 20.02.2020, однак в той момент Товариство з обмеженою відповідальністю "Центр Бізнес-Технологій" вже здійснило зарахування вимог за вказаним договором і первісним кредитором - ПАТ "КБ "Експобанк".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.12.2022 призначено у справі №910/12093/22 судове засідання на 10.01.2023.

15.12.2022 засобами поштового зв`язку від Національного банку України надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що ПАТ "КБ "Експобанк" станом на 22.01.2020 - дату укладення додаткової угоди та акту прийняття-передачі від 22.01.2020 до Договору №4-7 оренди нежитлових приміщень від 23.07.2018 не мало необхідного обсягу цивільної дієздатності на вчинення відповідних дій, так як 11.01.2020 Національний банк України набув усі права та обов`язки орендодавця за Договором №4-7 оренди нежитлових приміщень від 23.07.2018. Крім того, позивач зазначає, що підписанням акту приймання-передачі від 21.02.2020 відповідач підтвердив користування орендованим майном до дати його повернення позивачу. Також Національний банк України, як власник спірного майна, розраховувався за комунальні послуги, а відтак дані витрати підлягають відшкодуванню відповідачем на користь позивача.

Протокольними ухвалами Господарського суду міста Києва від 10.01.2023 встановлено порядок розгляду справи №910/12093/22; залучено до участі у справі Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача; зобов`язано сторін направити залученій третій особі копії заяв по суті спору з додатками, а докази такого направлення надати суду; запропонувано залученій третій особі у строк протягом 10 днів надати суду письмові пояснення щодо заяв по суті спору, з доказами їх направлення іншим учасникам справи; оголошено перерву в судовому засіданні до 31.01.2023.

В судовому засіданні 31.01.2023 представником відповідача було надано письмово викладені тези промови в судових дебатах.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.01.2023 оголошено перерву в судовому засіданні до 16.02.2023.

31.01.2023 засобами електронного зв`язку від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшла письмова інформація, згідно якої ліквідація ПАТ "КБ "Експобанк" завершена, а банк ліквідований, а відтак повноваження третьої особи як ліквідатора припинено 15.02.2020, а наявні у володінні ПАТ "КБ "Експобанк" документи були передані до архіву Національного банку України.

В судове засідання, призначене на 16.02.2023, з`явився представник позивача, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач та третя особа явку своїх представників в судове засідання 16.02.2023 не забезпечили, третя особа про причини неявки суд не повідомила, хоча про місце, дату та час засідання була повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №604, згідного якого ухвала суду від 31.01.2023 була вручена Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 06.07.2023.

Натомість відповідачем засобами поштового зв`язку було направлено до суду клопотання про відкладення судового засідання, яке мотивоване необхідністю прийняття представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр Бізнес-Технологій" участі у судовому засіданні по справі №910/10174/22, яке призначене на 16.02.2023 на 14 год. 00 хв.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.02.2023 відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення судового засідання з огляду на те, що дата судового засідання погоджувалась із представником відповідача, в той час як його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

З огляду на приписи ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи №910/7320/21 за відсутності представників Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр Бізнес-Технологій" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

У судовому засіданні 16.02.2023 судом було завершено розгляд справи №910/12093/22 по суті та оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

У засіданнях здійснювалася фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін (наданими, в тому числі в попередніх засіданнях), всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

23.07.2018 між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Експобанк" (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Центр Бізнес-Технологій" (орендар) укладено Договір оренди нежилих приміщень №4-7 (надалі - Договір), у відповідності до п. 1.1 якого орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування окремо визначене майно - нежитлове приміщення площею 60,8 кв.м., кімната №402, що розташоване на четвертому поверсі за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, 18/24.

У пункті 1.3 Договору зазначено, що об`єкт оренди перебуває в іпотеці Національного банку України.

Об`єкт оренди надається в оренду для використання орендарем для розміщення офісу орендаря (цільове призначення) (п. 2.1 Договору).

За умовами п.п. 3.1, 3.2 Договору орендодавець передає орендарю об`єкт оренди за актом приймання-передачі. В акті приймання-передачі сторони зазначають склад об`єкту оренди, його стан на момент передачі у користування та інше. Орендар вступає в строкове платне користування об`єктом оренди з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі об`єкту оренди.

Пунктом 3.4 Договору передбачено, що об`єкт оренди повертається орендарем орендодавцю у день закінчення строку дії договору, але в будь-якому випадку не пізніше дня, що передує дню завершення процедури ліквідації банка Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, а у разу дострокового розірвання/припинення дії цього договору - в день дострокового розірвання/припинення дії цього договору. Дата повернення об`єкту оренди із користування фіксується відповідним актом приймання-передачі.

У пункті 4.1 Договору в редакції додаткової угоди від 29.03.2019 сторони погодили, що орендна плата за користування одним квадратним метром об`єкту оренди становить 220,00 грн., в тому числі податок на додану вартість 36,67 грн., всього за один місяць оренди 13 376,00 грн. з ПДВ. Орендна плата підлягає щомісячній індексації з урахуванням індексу споживчих цін на товари та послуги (індекс інфляції), а розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за попередній місяць (наростаючим підсумком). Якщо значення індексу інфляції менше 100%, орендна плата за відповідний місяць не індексується.

Нарахування орендодавцем орендної плати за цим договором здійснюється з дня прийняття орендарем об`єкту оренди за актом приймання-передачі. Нарахування орендодавцем орендної плати за цим договором припиняється з дня наступного за днем повернення орендарем об`єкту оренди орендодавцю та підписання сторонами відповідного акту приймання-передачі (п. 4.2 Договору).

Відповідно п. 4.3 Договору у разі необхідності визначення розміру орендної плати за певну частину календарного місяця або за певну кількість днів, розмір орендної плати за такий календарний місяць має бути поділений на кількість календарних днів у відповідному календарному місяці.

Згідно пункту 4.9 Договору експлуатаційні витрати орендодавця та вартість комунальних послуг (водопостачання, водовідведення, центральне опалення, електроенергія тощо) не включаються до орендної плати та відшкодовуються орендарем орендодавцю окремо, відповідно до виставлених орендодавцем рахунків пропорційно займаній орендарем площі, у триденний строк з дня отримання орендарем таких рахунків, але не пізніше 15 числа місяця, наступного за місяцем оренди.

Відшкодування вартості комунальних і експлуатаційних послуг та інших витрат, які споживає орендар в об`єкті оренди, здійснюється орендарем окремо від орендної плати, на підставі рахунку, наданого орендодавцем (п. 4.10 Договору).

У пункті 4.11 Договору передбачено, що протягом 3 робочих днів з моменту підписання сторонами цього договору та надання орендодавцем відповідного рахунку орендар зобов`язується сплатити орендодавцю гарантійний платіж в розмірі орендної плати за користування об`єктом оренди за місяць, що зазначена у п. 4.1 Договору.

Гарантійний платіж є забезпеченням виконання грошових зобов`язань орендаря за цим договором. Розмір гарантійного платежу у будь-який момент дії договору має становити суму, що дорівнює або більше орендної плати за користування об`єктом оренди на місяць. За рішенням орендодавця, гарантійний платіж може використовуватися орендодавцем для погашення грошових зобов`язань орендаря, строк виконання яких настав, зокрема, зобов`язання зі сплати орендної плати, штрафних санкцій, відшкодування шкоди, збитків (п. 4.11.1 Договору).

У пункті 4.11.3 Договору сторонами погоджено, що у випадку, якщо розмір гарантійного платежу, сплаченого орендарем, виявиться більшим ніж розмір орендної плати за поточний місяць користування, орендодавець за заявою орендаря зараховує переплату по гарантійному платежу в рахунок сплати орендарем поточних платежів за цим договором.

У разі належного виконання орендарем зобов`язань за цим договором, гарантійний платіж, сплачений орендарем, повертається орендодавцем орендарю у випадку закінчення строку дії договору або розірвання договору за згодою сторін або розірвання договору за ініціативою орендодавця, протягом 5 робочих днів з дати повернення об`єкту оренди орендодавцю та підписання сторонами акту приймання-передачі об`єкту оренди (п. 4.11.4 Договору).

Пунктом 5.1 Договору в редакції додаткової угоди від 29.03.2019 визначено, що цей договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 24.01.2020 (включно), але не довше ніж закінчення строку здійснення процедури ліквідації орендодавця.

Договір може бути припинений достроково в разі відчуження орендодавцем об`єкта оренди чи звернення стягнення Національним банком України на об`єкт нерухомого майна відповідно до Закону України "Про іпотеку" (п. 5.8 Договору).

За умовами п. 5.9 Договору у разі дострокового припинення договору сторони зобов`язані провести всі взаєморозрахунки між собою в частині зобов`язань, які фактично були виконані сторонами на дату припинення договору.

23.07.2018 Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Експобанк" (орендодавець) було передано, а Товариством з обмеженою відповідальністю "Центр Бізнес-Технологій" (орендар) прийнято в строкове платне користування частину нежитлових приміщень, площею 60,8 кв.м., кімната №402, що розташовані на четвертому поверсі за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, 18/24, про що сторонами було складено акт приймання-передачі від 23.07.2018.

11.01.2020 Національний банк України набув право власності на об`єкт оренди, що підтверджується наявним в матеріалах справи витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №197629395 від 24.01.2020.

Листом №61-0017/9028 від 20.02.2020 Національний банк України звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр Бізнес-Технологій", в якому повідомляв про те, що ним було набуто право власності на нерухоме майно, яке є об`єктом оренди за Договором, а тому на підставі ст. 770 Цивільного кодексу України до нього перейшли права і обов`язки орендодавця за Договором. При цьому, позивач вказував, що орендна плата не відповідає ринковим цінам, у зв`язку з чим вважає за доцільне збільшити орендну плату, починаючи з січня 2020 року до 26 846,69 грн. з подальшим щомісячним коригуванням на індекс інфляції. З огляду на повідомлене, запропонував у строк протягом десяти календарних днів письмово повідомити про готовність укласти додатковий договір щодо продовження Договору на визначених умовах або ж повернути об`єкт оренди, у зв`язку із закінченням строку дії Договору. Даний лист був отриманий відповідачем 20.02.2020, що підтверджується рукописним написом та такому листі.

21.02.2020 у зв`язку з припиненням Договору Товариство з обмеженою відповідальністю "Центр Бізнес-Технологій" (орендар) передало, а Національний банк України (орендодавець) прийняв нерухоме майно - нежитлове приміщення загальною площею 60,8 кв.м., кімната №402, що розташоване на четвертому поверсі за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, 18/24, про що сторонами було складено акт приймання-передачі від 21.02.2020.

Спір у справі виник у зв`язку з твердженнями позивача, що він набув усі права та обов`язки орендодавця за Договором, а тому відповідач зобов`язаний сплатити позивачу як орендодавцю орендну плату за користування об`єктом оренди за період з 12.01.2020 по 21.02.2020 у розмірі 18 946,81 грн., а також відшкодувати вартість комунальних послуг за вказаний період у розмірі 3 478,77 грн.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд дійшов висновку, що Договір є договором оренди, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України та Глави 30 Господарського кодексу України.

Вказаний Договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст.ст. 173, 174, 175, 283, 284, 285, 286 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 202, 509, 759, 793, 797 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

У частині 1 статті 759 Цивільного кодексу України вказано, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Наявним в матеріалах справи актом приймання-передачі від 23.07.2018 підтверджується передання первісним орендодавцем (Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Експобанк") у користування Товариству з обмеженою відповідальністю "Центр Бізнес-Технологій" нежитлових приміщень, площею 60,8 кв.м., кімната №402, що розташованих на четвертому поверсі за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, 18/24.

Пунктом 3.4 Договору передбачено, що об`єкт оренди повертається орендарем орендодавцю у день закінчення строку дії договору, але в будь-якому випадку не пізніше дня, що передує дню завершення процедури ліквідації банка Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, а у разу дострокового розірвання/припинення дії цього договору - в день дострокового розірвання/припинення дії цього договору. Дата повернення об`єкту оренди із користування фіксується відповідним актом приймання-передачі.

Позивач стверджує, що об`єкт оренди був повернутий відповідачем з орендного користування 21.02.2020, що підтверджується складеним Національним банком України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Центр Бізнес-Технологій" актом приймання-передачі від 21.02.2020.

Натомість відповідач заперечує здійснення ним користування об`єктом оренди до 21.02.2020 та вказує, що 22.01.2020 Товариством з обмеженою відповідальністю "Центр Бізнес-Технологій", як орендарем, та Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Експобанк", як орендодавцем, було укладено додаткову угоду до Договору, відповідно до якої сторони вирішили припинити дію Договору з 22.01.2020, у зв`язку з чим Товариством з обмеженою відповідальністю "Центр Бізнес-Технологій" та Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Експобанк" 22.01.2020 складено акт приймання-передачі, у відповідності до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Центр Бізнес-Технологій" передало, а Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Експобанк" прийняло нежитлове приміщення, площею 60,8 кв.м., кімната №402, що розташоване на четвертому поверсі за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, 18/24, а також комплект ключів від приміщення. Крім того, відповідач вказує, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Центр Бізнес-Технологій" та Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Експобанк" було складено акт виконаних робіт від 22.01.2020, згідно якого надані з 01.01.2020 по 22.01.2020 орендодавцем послуги по оренді приміщення та комунальні послуги за грудень 2019 року загальною вартістю 12 224,12 грн. погашено зарахуванням гарантійного платежу.

Щодо наданих відповідачем додаткової угоди від 22.01.2020, акту приймання-передачі від 22.01.2020 та акту виконаних робіт від 22.01.2020, то суд вважає, що вони не породжують жодних правових наслідків з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 770 Цивільного кодексу України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця. Сторони можуть встановити у договорі найму, що у разі відчуження наймодавцем речі договір найму припиняється.

Тобто, у разі зміни власника майна, переданого в оренду, до нового власника переходять усі права та обов`язки орендодавця. Таким чином, законодавство України гарантує незмінність прав орендаря у разі зміни власника орендованого майна, а відповідно зміна власника речі (майна) не є підставою для зміни або припинення договору найму (оренди).

Чинне законодавство надає наймачу додатковий захист шляхом встановлення правила про те, що перехід права власності на річ, передану у найм, не є підставою для зміни або припинення договору найму. При цьому новий власник речі автоматично набуває прав та обов`язків наймодавця за договором найму та повинен їх виконувати до закінчення строку дії договору або до моменту його припинення з будь-яких інших підстав. Тобто в результаті переходу права власності на найману річ має місце заміна наймодавця в договорі найму (подібні правові висновки містяться у постановах Верховного Суду від 22.06.2022 у справі №904/5429/18, від 12.03.2019 у справі №909/367/18, від 05.06.2018 у справі №922/2318/17, від 17.07.2018 у справі №923/70/18).

Судом враховано, що згідно п. 5.8 Договору договір може бути припинений достроково в разі відчуження орендодавцем об`єкта оренди чи звернення стягнення Національним банком України на об`єкт нерухомого майна відповідно до Закону України "Про іпотеку", однак використання сторонами слова "може" у формулюванні даної умови договору виключає автоматичність припинення такого Договору внаслідок звернення стягнення Національним банком України на об`єкт оренди.

Таким чином, з 11.01.2020 (з моменту набуття права власності на приміщення) Національний банк України набув статусу орендодавця за Договором, а відтак станом на 22.01.2020 Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Експобанк" не мало жодних повноважень на зміну умов Договору, його припинення, прийняття об`єкту оренди із орендного користування тощо, оскільки не являлось орендодавцем за Договором (та і взагалі більше не мало жодних повноважень у правовідносинах з орендного користування нежитловим приміщенням, площею 60,8 кв.м., кімната №402, що розташованим на четвертому поверсі за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, 18/24).

Доводи відповідача про неповідомлення його про зміну кредитора у зобов`язанні є необґрунтованими, оскільки в даному випадку має місце не відступлення права вимоги за правочином чи внаслідок правонаступництва, а зміна сторони у діючому правочині в силу прямої норми закону (ч. 1 ст. 770 Цивільного кодексу України), у зв`язку з чим Національний банк України набув не лише право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр Бізнес-Технологій", а всіх прав та обов`язків орендодавця за Договором.

Крім того, зважаючи на те, що відповідачем не було надано доказів висловлення будь-яких заперечень у відповідь на лист Національного банку України №61-0017/9028 від 20.02.2020, а навпроти - 21.02.2020 складено з позивачем акт приймання-передачі з орендного користування спірного приміщення, у суду наявні правові підстави вважати, що до звернення Національного банку України із даним позовом до суду Товариство з обмеженою відповідальністю "Центр Бізнес-Технологій" усвідомлювало, що складені 22.01.2020 ним і Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Експобанк" не створюють будь-яких юридичних наслідків.

З огляду на наведене суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджується користування Товариством з обмеженою відповідальністю "Центр Бізнес-Технологій" на підставі Договору нежитловим приміщенням, площею 60,8 кв.м., кімната №402, що розташованим на четвертому поверсі за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, 18/24, до 21.02.2020 - дати повернення об`єкту оренди Національному банку України за актом приймання-передачі.

Приписами ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України визначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством (ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу України).

У пункті 4.1 Договору в редакції додаткової угоди від 29.03.2019 сторони погодили, що орендна плата за користування одним квадратним метром об`єкту оренди становить 220,00 грн., в тому числі податок на додану вартість 36,67 грн., всього за один місяць оренди 13 376,00 грн. з ПДВ. Орендна плата підлягає щомісячній індексації з урахуванням індексу споживчих цін на товари та послуги (індекс інфляції), а розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом користування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за попередній місяць (наростаючим підсумком). Якщо значення індексу інфляції менше 100%, орендна плата за відповідний місяць не індексується.

За розрахунками позивача, правильність яких не спростовувалась відповідачем, Товариство з обмеженою відповідальністю "Центр Бізнес-Технологій" за користування з 12.01.2020 (наступна дата після набуття позивачем права власності на об`єкт оренди) по 21.02.2020 (дата повернення відповідачем об`єкта оренди з орендного користування) нежитловим приміщенням, площею 60,8 кв.м., кімната №402, що розташованим на четвертому поверсі за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, 18/24, повинне сплатити Національному банку України орендну плату у загальному розмірі 18 946,81 грн.

Водночас, судом враховано, що у пункті 4.11 Договору передбачено, що протягом 3 робочих днів з моменту підписання сторонами цього договору та надання орендодавцем відповідного рахунку орендар зобов`язується сплатити орендодавцю гарантійний платіж в розмірі орендної плати за користування об`єктом оренди за місяць, що зазначена у п. 4.1 Договору.

Гарантійний платіж є забезпеченням виконання грошових зобов`язань орендаря за цим договором. Розмір гарантійного платежу у будь-який момент дії договору має становити суму, що дорівнює або більше орендної плати за користування об`єктом оренди на місяць. За рішенням орендодавця, гарантійний платіж може використовуватися орендодавцем для погашення грошових зобов`язань орендаря, строк виконання яких настав, зокрема, зобов`язання зі сплати орендної плати, штрафних санкцій, відшкодування шкоди, збитків (п. 4.11.1 Договору).

Матеріали справи не містять безумовних доказів оплати орендарем гарантійного платежу орендодавцю (платіжного доручення, квитанції тощо), в той час як ні Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, ні Національний банк України не заперечували факт виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Центр Бізнес-Технологій" свого обов`язку зі сплати гарантійного платежу орендодавцю у встановлений п. 4.1 Договору строк.

За приписами статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази та пояснення представників сторін, суд приходить до висновку, що складені Товариством з обмеженою відповідальністю "Центр Бізнес-Технологій" та Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Експобанк" акт виконаних робіт від 22.01.2020 та додаткова угода від 22.01.2020 до Договору (в якій зазначається про необхідність проведення сторонами взаєморозрахунків, що свідчить про наявність в обох сторін один перед одним грошових зобов`язань) доводять те, що відповідачем було сплачено гарантійний платіж, за рахунок якого вказані особи мали намір погасити зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр Бізнес-Технологій" в частині оплати за користування орендованим майном з 01.01.2020 по 22.01.2020 та відшкодовати комунальні та експлуатаційні послуги за грудень 2019 року.

У пункті 4.11.4 Договору сторонами погоджено, що у разі належного виконання орендарем зобов`язань за цим договором, гарантійний платіж, сплачений орендарем, повертається орендодавцем орендарю у випадку закінчення строку дії договору або розірвання договору за згодою сторін або розірвання договору за ініціативою орендодавця, протягом 5 робочих днів з дати повернення об`єкту оренди орендодавцю та підписання сторонами акту приймання-передачі об`єкту оренди.

Із умов пунктів 4.11, 4.11.1, 4.11.2, 4.11.3, 4.11.4 Договору, а також загальноприйнятого у відповідній сфері відносин значення термінів, вбачається, що гарантійних платіж у орендних правовідносинах за своєю суттю являється сумою коштів, яка перераховується орендодавцю для гарантування виконання орендарем своїх грошових зобов`язань за договором найму (для гарантування сплати за останній місяць користування орендованим майном, відшкодування збитків, завданих погіршенням майном тощо).

Тобто, гарантійний платіж не може бути збережений орендодавцем без відповідних правових підстав та має покривати відповідні грошові вимоги за договором найму орендодавця до орендаря, а у разі якщо орендарем було оплачено всі грошові вимоги орендодавця, то гарантійний платіж підлягає поверненню орендарю.

При цьому, як правило та у даному випадку у орендодавця виникає обов`язок повернути гарантійний платіж лише після припинення орендних правовідносин між сторонами, оскільки після цього нівелюється можливість виникнення у орендодавця до орендаря нових грошових вимог у зв`язку з користуванням орендованим майном.

Отже, гарантійний платіж є фактично авансуванням орендарем майбутнього користування об`єктом оренди та/або відшкодування збитків, завданих орендодавцю внаслідок (неналежного) користування орендарем об`єктом оренди (пов`язаний/слідує з об`єктом оренди, а не за особою-наймодавцем), а відтак такий платіж підлягає врахуванню наймодавцем (орендодавцем) в незалежності від зміни особи орендодавця впродовж орендних правовідносин.

В свою чергу, зважаючи на те, що 22.01.2020 Товариством з обмеженою відповідальністю "Центр Бізнес-Технологій" та Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Експобанк" від імені якого діяла уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (власником якого є Кабінет Міністрів України) було складено ряд документів, на підставі яких вказані особи мали намір припинити орендні правовідносини за Договором та здійснити погашення всіх грошових зобов`язань відповідача за таким правочином, суд вважає, що дані документи підлягають врахуванню при вирішення даного спору по суті.

Більше того, покладення лише на відповідача всього обсягу негативних наслідків у зв`язку із складенням 22.01.2020 документів, хоча сумнівними є також і дії Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк" від імені якого діяла уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, з відсутністю будь-якої можливості відновити свої порушені майнові права (з огляду на ліквідацію/припинення юридичної особи Банку) для повернення гарантійного платежу або отримання відшкодування збитків, суперечитиме визначеним ст. 3 Цивільного кодексу України загальним засадам цивільного законодавства, якими зокрема є справедливість, добросовісність та розумність.

У зв`язку з наведеним, суд вбачає за необхідне врахувати, що орендна плата за користування спірним нерухомим майном у період з 01.01.2020 по 22.01.2020 була погашена відповідачем за рахунок гарантійного платежу. Відтак, несплаченою орендодавцю за Договором залишається орендна плата за період з 23.01.2020 по 21.02.2020.

Така позиція суду є справедливою як для орендаря, який буде звільнений від необхідності сплачувати орендну плату за період з 01.01.2020 по 22.01.2020, так і для орендодавця, оскільки у такому випадку обов`язок останнього з повернення гарантійного платежу вважатиметься відсутнім (виконаним).

Із довідки Національного банку України вих. №61-0016/10151 від 08.02.2021 вбачається, що розмір орендної плати за період з 12.01.2020 по 31.01.2020 (20 днів) складає 8 927,01 грн., отже, зважаючи на те, що у відповідача наявний обов`язок також сплатити за користування орендованим майном за період з 23.01.2020 по 31.01.2020 (9 днів), то розмір орендної плати, який підлягає сплаті відповідачем на користь позивача за січень 2020 року складає 4 017,15 грн. (8 927,01 грн. / 20 х 9). Натомість розмір орендної плати за період за 01.02.2020 по 21.02.2020 складає 10 019,80 грн.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр Бізнес-Технологій" обов`язку зі сплати на користь Національного банку України орендної плати за період з 12.01.2020 по 21.02.2020 в загальному розмірі 14 036,95 грн. (4 017,15 грн. за січень 2020 року + 10 019,80 грн. за лютий 2020 року).

Крім того, позивачем заявлено до стягнення борг за відшкодування вартості комунальних послуг за період з 12.01.2020 по 21.02.2020 у сумі 3 478,77 грн.

Згідно пункту 4.9 Договору експлуатаційні витрати орендодавця та вартість комунальних послуг (водопостачання, водовідведення, центральне опалення, електроенергія тощо) не включаються до орендної плати та відшкодовуються орендарем орендодавцю окремо, відповідно до виставлених орендодавцем рахунків пропорційно займаній орендарем площі, у триденний строк з дня отримання орендарем таких рахунків, але не пізніше 15 числа місяця, наступного за місяцем оренди.

Відшкодування вартості комунальних і експлуатаційних послуг та інших витрат, які споживає орендар в об`єкті оренди, здійснюється орендарем окремо від орендної плати, на підставі рахунку, наданого орендодавцем (п. 4.10 Договору).

На підтвердження існуючої заборгованості за відшкодування комунальних послуг у відповідача позивачем надано до суду договір №101965 від 28.02.2020, укладений між Національним банком України та Асоціацією "Наш Дім" (надалі - Асоціація), відповідно до умов якого Асоціація приймає на себе зобов`язання по наданню комунальних послуг та утримання нежилих приміщень Національного банку України (власника), розташованих за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, буд. 18/24, в тому числі і по об`єкту оренди за Договором; акти №ОУ-0000017 від 10.04.2020 та №ОУ-0000032 від 26.03.2020 узгодження розміру витрат на оплату комунальних послуг і витрат, пов`язаних з утриманням орендованих приміщень за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, буд. 18/24, за договором від 28.02.2020 №101965; довідку НБУ вих. №61-0013/32836 від 15.04.2021.

Варто відзначити, що відповідачем у відзиві жодним чином не заперечувалась вірність здійсненого позивачем розрахунку розміру комунальних та експлуатаційних послуг, а лише стверджувалось про припинення Договору та користування орендованим майном з 22.01.2020 та погашення своїх грошових зобов`язань за Договором за рахунок гарантійного платежу. При цьому, рахунком-фактури №4 від 22.01.2020 підтверджується, що вартість комунальних і експлуатаційних послуг орендодавцю за січень 2020 року не відшкодовувалась, оскільки в такому рахунку мова йшла про відшкодування відповідних послуг за грудень 2019 року.

Вірність наведеного позивачем розрахунку відповідної суми підтверджується зібраними в матеріалах справи доказами, а відповідач своїм правом на спростування таких тверджень позивача не скористався.

З урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та приписів п.п. 4.6, 4.9 Договору відповідач повинен був сплачувати орендну плату до 10-го числа кожного поточного місяця, а відшкодування вартості комунальних послуг - до 15-го числа місяця, наступного за місяцем оренди.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивач стверджує, а відповідач не скористався своїм правом на спростування таких тверджень, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Центр Бізнес-Технологій" не виконало свого зобов`язання в повному обсязі із сплати орендної плати та відшкодування комунальних і експлуатаційних послуг (в тому числі, після звернення НБУ до суду із даним позовом).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічні приписи закріплені у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідачем належними та допустимими доказами факту та обсягів невиконання своїх зобов`язань за спірним договором не спростовано, а матеріали справи їх не містять, відтак суд приходить до висновку, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Центр Бізнес-Технологій" не виконано належним чином своїх зобов`язань за Договором зі сплати орендної плати у розмірі 14 036,95 грн. та відшкодування комунальних і експлуатаційних послуг у розмірі 3 478,77 грн.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відтак, позов Національного банку України підлягає частковому задоволенню, а з Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр Бізнес-Технологій" підлягає стягненню орендна плата у розмірі 14 036,95 грн. та відшкодування комунальних і експлуатаційних послуг у розмірі 3 478,77 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 13, 74, 79, 126, 129, 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Національного банку України задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр Бізнес-Технологій" (01032, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 126/23, кабінет 202; ідентифікаційний код 33320684) на користь Національного банку України (01601, м. Київ, вул. Інститутська, буд. 9; ідентифікаційний код 00032106) борг із орендної плати у розмірі 14 036 (чотирнадцять тисяч тридцять шість) грн. 95 коп., борг з відшкодування комунальних і експлуатаційних послуг у розмірі 3 478 (три тисячі чотириста сімдесят вісім) грн. 77 коп. та судовий збір у розмірі 1 937 (одна тисяча дев`ятсот тридцять сім) грн. 81 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У відповідності до положень ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено 08.03.2023.

Суддя Р.В. Бойко