ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Чернівці

07 березня 2023 року Справа № 926/5349/22

Господарський суд Чернівецької області у складі головуючого судді Марущака І.В.,

за участю секретаря судового засідання Кифірюк А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні загального позовного провадження справу

За позовом Управління комунальної власності Чернівецької міської ради (58002, Чернівецька обл., м. Чернівці, вул. Петровича Якоба, 18, код 44388619)

до Чернівецької обласної організації інвалідів Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організацій інвалідів України» (58005, Чернівецька обл., м. Чернівці, вул. Ясська, 16, код 14270619)

про стягнення неустойки за несвоєчасне звільнення приміщення в сумі 2 342,62 грн та звільнення приміщення,

представники:

від позивача Іванович Л.Є.;

від відповідача голова Горбунов М.К.

І. Стислий виклад позовних вимог.

Управління комунальної власності Чернівецької міської ради звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Чернівецької обласної організації інвалідів Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організацій інвалідів України», в якому просить:

1) стягнути на користь управління комунальної власності Чернівецької міської ради неустойку за несвоєчасне звільнення приміщення в сумі 2 342,62 грн за період з 01.05.2021 по 31.12.2022;

2) прийняти рішення про звільнення на користь управління комунальної власності Чернівецької міської ради приміщення, розташоване за адресою: м. Чернівці, вул. Ясська, 16.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що Чернівецька міська територіальна громада є власниками нежитлових приміщень загальною площею 91,50 кв.м., розташованих за адресою: м. Чернівці, вул. Ясська, 16.

01.07.2015 року між департаментом економіки Чернівецької міської ради та відповідачем було укладено договір оренди нерухомого майна № 144 на нежитлове приміщення загальною площею 73,50 кв.м. за вказаною адресою з метою використання його під офіс. Додатковими договорами сторони продовжували строк дії договору, востаннє до 30.04.2021.

Крім того, окремими додатковими договорами було змінено орендодавця за договором оренди нерухомого майна на департамент розвитку Чернівецької міської ради як правонаступника департаменту економіки міськради в частині діючих договорів оренди нежитлових приміщень, що знаходяться у власності територіальної громади м. Чернівців.

Рішенням Чернівецької міської ради від 26.08.2021 № 396 відповідачу відмовлено у продовженні договору оренди нежитлового приміщення та листом від 10.09.2021 № 14/03/434 останнього повідомлено про необхідність звільнення приміщення.

В зв`язку із тим, що відповідач фактично не звільнив приміщення після закінчення дії договору, позивачем було нараховано до стягнення з відповідача неустойку у розмірі подвійної орендної плати за користування приміщенням за період з 01.05.2021 по 31.12.2022 в сумі 2 342,62 грн, яку й просить суд стягнути, а також прийняти рішення про звільнення приміщення.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.12.2022 вказану позовну заяву передано до провадження судді Марущака І.В.

Ухвалою суду від 29.12.2022 прийнято позовну заяву Управління комунальної власності Чернівецької міської ради та відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання на 24.01.2023 та встановлено відповідачу строк для подання відзиву, а позивачу запропоновано надати відповідь на відзив.

Ухвалами від 24.01.2023, 09.02.2023 відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 09.02.2023 та 22.02.2023 відповідно.

За наслідками підготовчого засідання суд постановив ухвалу від 22.02.2023 про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 07.03.2023.

Суд заслухав вступне слово представників сторін. Представник позивача просила позов задовольнити, натомість представник відповідача позовні вимоги в частині стягнення неустойки визнав, а в задоволенні решти позовних вимог просив відмовити. Далі суд перейшов до дослідження матеріалів справи.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

З`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд установив таке.

01 липня 2015 року між департаментом економіки Чернівецької міської ради (орендодавець) та Чернівецькою обласною організацією інвалідів Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організацій інвалідів України» (орендар) укладено договір оренди нерухомого майна № 144 (далі Договір), за умовами якого орендодавець на підставі рішень виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 19.06.2001 року № 519/13, від 09.11.2004 року № 945/21 та заяви від 22.06.2015 року № 02/01-11-1723/0 передав відповідачу в користування нежиле приміщення загальною площею 73,5 м.кв., розташоване за адресою: м. Чернівці, вул. Ковальчука Миколи, 16, в цокольному поверсі будинку з метою використання його під офіс (п. 1.1 Договору).

Відповідно до пункту 2.1 Договору за користування об`єктом оренди орендар сплачує орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі Положення про порядок розрахунку плати за оренду майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Чернівців, затвердженого міською радою, місячний розмір якої згідно з розрахунком орендної плати, що є додатком до цього Договору з урахуванням ПДВ становить 66 грн 16 коп та корегується на індекс інфляції попереднього місяця.

У підпункті 4.1.18 Договору сторони передбачили, що після закінчення строку дії цього Договору чи у випадку його дострокового розірвання, та в разі не продовження його на новий термін орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів передати орендодавцю за актом приймання-передання об`єкт оренди у належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі майна в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати орендодавцеві збитки в разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) об`єкта оренди.

Крім того, сторони договору узгодили, що у разі несвоєчасного повернення орендарем майна при припиненні або розірванні цього договору він сплачує орендодавцю додатково компенсацію за використання майна в розмірі подвійної орендної плати по день передачі його орендодавцеві за актом приймання-передання (пункт 5.6 Договору).

Договір укладено строком на два роки й одинадцять місяців, що діє з 01 липня 2015 року до 31 травня 2018 року включно (пункт 1.5 Договору).

29 квітня 2016 року сторонами укладено додатковий договір №1, яким продовжено термін дії основного Договору до 09.02.2019 року (включно) та змінено орендну плату на 2275,43 грн. Суд звертає увагу, що цим договором внесено наведені зміни на частину нежилого приміщення спільного використання (83-1), (83-7)-(83-8) та прим. (83-2)-(83-6) загальною площею 73,5 кв.м. за адресою: м. Чернівці, вул. Ясська, 16.

29 травня 2018 року додатковим договором за № 1 продовжено термін дії Договору до 30.04.2021 року та змінено орендну плату на 104,08 грн.

01 квітня 2019 року між департаментом розвитку Чернівецької міської ради (орендодавець) та Чернівецькою обласною організацією інвалідів Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організацій інвалідів України» (орендар) укладено додатковий договір про зміну орендодавця до договору оренди нерухомого майна № 144 від 01.07.2015, відповідно до якого департамент розвитку Чернівецької міської ради є правонаступником департаменту економіки Чернівецької міської ради в частині діючих договорів оренди нежитлових приміщень, що знаходяться у власності територіальної громади м. Чернівців.

09 листопада 2020 року сторонами укладено додатковий договір №7, яким продовжено термін дії Договору до 30.04.2021 року (включно) та змінено орендну плату на 2020 в розмірі 1000,00 грн.

Рішенням Чернівецької міської ради від 15.04.2021 № 177 утворено управління комунальної власності міської ради. Цим же рішенням міської ради департамент розвитку міської ради ліквідовано з 01.07.2021. Отже, департамент розвитку Чернівецької міської ради був уповноважений на виконання функцій щодо управління майном до 01.07.2021.

Відповідно до пункту 1.6 Положення управління комунальної власності міської ради, затвердженого рішенням Чернівецької міської ради VIII скликання від 31.05.2021 №253, управління є правонаступником Департаменту економіки Чернівецької міської ради та Департаменту розвитку Чернівецької міської ради в частині укладених до дати затвердження цього Положення договорів оренди та позички нежилих приміщень комунальної власності територіальної громади міста Чернівців та обліку комунального майна територіальної громади міста Чернівців, в тому числі в частині договорів оренди, по яких необхідно стягнути заборгованість з орендної плати за комунальне майно, та виявлених порушень і недоліків під час здійснення перевірок відповідними контролюючими органами.

Відтак управління комунальної власності міської ради є належним позивачем.

Рішенням Чернівецької міської ради від 26.08.2021 № 396 відповідачу відмовлено у продовженні договору оренди нерухомого майна № 114 від 01.07.2015 нежилого приміщення загальною площею 73,5 кв.м., розташованого за адресою: м. Чернівці, вул. Ясська, 16.

Листом від 10.09.2021 № 14/03/434 Чернівецькій обласній організації інвалідів запропоновано в термін до 01.10.2021 звільнити приміщення та передати його за актом прийому-передачі, а також попереджено, що у разі невиконання вимоги управління комунальної власності міської ради змушене буде звернутись до суду щодо примусового звільнення орендованого майна.

З урахуванням наведеного відповідача повідомлено, що договір оренди підлягає припиненню з 30.04.2021 на підставі закінчення строку, на який його було укладено, та встановлено термін звільнення об`єкта оренди 01.10.2021.

Відповідач неодноразово (21.10.2021, 16.02.2022, 22.02.2022, 11.03.2022) звертався до Чернівецької міської ради із клопотанням про перегляд рішення 26.08.2021 № 396 щодо відмови в продовженні договору оренди напівпідвального приміщення в будинку № 16 по вул. Ясській в м. Чернівці, однак у відповідь отримував відмову, на що вказують листи міської ради № 01/02-11/3116 від 17.11.2021 та № 01/02-11/970 від 15.03.2022.

14.10.2022 позивачем направлено відповідачу претензію від 14.10.2022 № 14/06-1555 щодо погашення боргу (неустойки) в сумі 1788,77 грн та звільнення приміщення, однак вказана претензія залишена ним без задоволення.

У зв`язку з тим, що відповідач фактично не звільнив приміщення після закінчення дії договору, позивачем було нараховано до стягнення неустойку у розмірі подвійної орендної плати за користування приміщенням за період з 01.05.2021 по 31.12.2022 в сумі 2342,62 грн.

ІV. Позиція суду по суті позовних вимог.

Встановивши фактичні обставини, суд дійшов висновку, що спір у даній справі виник у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань по договору оренди нерухомого майна комунальної власності в частині повернення орендованого майна.

Відповідно до частини 1 статті 142 Конституції України матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Частинами 4, 5 статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що районні та обласні ради від імені територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюють управління об`єктами їхньої спільної власності, що задовольняють спільні потреби територіальних громад. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

У відповідності до частини 1 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно частини 6 статті 283 ГК України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Частиною 1 статті 763 ЦК України передбачено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

За приписами статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічно статтею 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином та відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Договір, відповідно до статті 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 29 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», за невиконання зобов`язань за договором оренди, в тому числі за зміну або розірвання договору в односторонньому порядку, сторони несуть відповідальність, встановлену законодавчими актами України та договором.

Користування майном за договором оренди є правомірним, якщо воно відповідає умовам укладеного договору оренди та положенням чинного законодавства, які регулюють такі правовідносини з урахуванням особливостей предмету найму та суб`єктів договірних правовідносин.

Відносин оренди з неправомірного користування майном можуть регулюватися положеннями договорів, які визначають наслідки неправомірного користування майном та нормами законодавства, які в імперативному порядку застосовуються до осіб, які порушили зобов`язання в сфері орендних відносин.

Частиною першою статті 785 ЦК України регламентовано, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Згідно п.п. 4.1.18 договору оренди нерухомого майна № 144 від 01.07.2015 після закінчення строку дії цього договору чи у випадку його дострокового розірвання орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів передати орендодавцю за актом приймання-передання об`єкт оренди у належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі майна в оренду з урахуванням нормального фізичного зносу та відшкодувати орендодавцеві збитки в разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) об`єкта оренди.

Судом установлено, що договір оренди нерухомого майна № № 144 від 01.07.2015 діяв до 30.04.2021.

Частиною 2 статті 795 Цивільного кодексу України передбачено: «Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.».

Як стверджує позивач та не заперечується відповідачем, станом на момент розгляду справи та ухвалення рішення останній не передав об`єкт оренди орендодавцю.

Відповідно суд прийшов до висновку, що відповідач не виконав свого обов`язку щодо повернення наймодавцеві об`єкт оренди після закінчення дії договору.

Частиною другою статті 785 ЦК України передбачено санкцію за порушення такого зобов`язання (якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення).

Крім того, у пункті 5.6 договору сторони передбачили, що у разі несвоєчасного повернення орендарем майна при припиненні або розірванні цього договору він сплачує орендодавцю додатково компенсацію за використання майна в розмірі подвійної орендної плати по день передачі його орендодавцеві за актом приймання-передання.

У розумінні загальних та спеціальних норм права, санкція (неустойка) яка передбачена статтею 785 ЦК України є мірою відповідальності, визначеною законодавцем за неправомірне користування майном після припинення договору. З огляду на те, що зазначена міра відповідальності застосовується до триваючого правопорушення (неповернення майна орендодавцю), санкція також має характер тривалості у часі (зобов`язання сплатити подвійну плату за користування річчю за весь час неправомірного користування майном).

Відтак, зазначена санкція (неустойка), як така, що визначена спеціальною нормою права має певні особливості у застосуванні в порівнянні з іншими штрафними санкціями, які охоплюються загальними визначеннями статті 230 ГК України та статті 549 ЦК України.

Так, застосування частини другої статті 785 ЦК України, як особливої міри відповідальності, що визначена законодавцем за правовою природою як неустойка та має певну специфіку у застосуванні щодо непоширення на неї скороченого строку позовної давності (оскільки частиною другою передбачено право сторони стягнути таку неустойку за весь час неправомірного користування майном після припинення дії договору), а зокрема, щодо незастосування до неї положень статті 232 ГК України про припинення нарахування штрафних санкцій по закінченню 6 місяців, оскільки інше передбачено частиною другою статті 785 ЦК України.

Судом перевірено здійснені позивачем розрахунок неустойки за неповернення майна з оренди після припинення дії договору та визнано його правильним та обґрунтованим, в даному розрахунку не враховано ПДВ.

Суд констатує, що відповідачем не надано будь-яких доказів (квитанцій) на підтвердження сплати такої неустойки.

Заперечення відповідача щодо звільнення орендованого приміщення не гуртуються на вимогах закону, відтак є безпідставними.

Окремо суд звертає увагу, що положення пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 27 травня 2022 року № 634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану», відповідно до якого договори оренди державного та комунального майна, строк дії яких завершується у період воєнного стану, вважаються продовженими на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану, до правовідносин сторін не підлягають застосуванню, оскільки строк дії договору завершився до початку введення в Україні воєнного стану.

На підставі встановлених обставин суд констатує, що в порушення умов договору та положень чинного законодавства орендар не повернув орендодавцю об`єкт оренди після припинення дії договору оренди, а, отже, позовні вимоги про стягнення неустойки у розмірі подвійної плати за користування майном за період з 01.05.2021 по 31.12.2022 в сумі 2342,62 грн та звільнення нежитлового приміщення загальною площею 73,5 кв.м, розташованого за адресою: м. Чернівці, вул. Ясська, 16, яке перебуває у користуванні відповідача, є обґрунтованими.

V. Висновки суду.

Таким чином, за результатами розгляду цієї справи суд дійшов висновку, що відповідач після припинення дії договору оренди у порушення вимог закону не забезпечив виконання умов договору щодо повернення нерухомого майна, а, отже, позовні вимоги прокурора про стягнення неустойки у розмірі подвійної плати за користування майном в сумі 50 453,92 грн та зобов`язання повернути майно підлягають задоволенню.

VІ. Розподіл судових витрат.

Позивачем сплачений судовий збір в сумі 4962,00 грн згідно платіжного доручення №429 від 19.12.2022.

У відповідності до статті 129 ГПК України сплачений позивачем судовий збір слід покласти на відповідача.

Про понесення інших судових витрат позивач не заявляв.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 73, 74, 86, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Чернівецької обласної організації інвалідів Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організацій інвалідів України» (58005, Чернівецька обл., м. Чернівці, вул. Ясська, 16, код 14270619) на користь Управління комунальної власності Чернівецької міської ради (58002, Чернівецька обл., м. Чернівці, вул. Петровича Якоба, 18, код 44388619) неустойку за несвоєчасне звільнення приміщення в сумі 2 342,62 грн та 4962 грн витрат зі сплати судового збору.

3. Звільнити Чернівецькою обласною організацією інвалідів Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організацій інвалідів України» (58005, Чернівецька обл., м. Чернівці, вул. Ясська, 16, код 14270619) на користь Управління комунальної власності Чернівецької міської ради (58002, Чернівецька обл., м. Чернівці, вул. Петровича Якоба, 18, код 44388619) частину нежитлового приміщення загальною площею 73,5 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Чернівці, вул. Ясська, 16.

4. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення (пункт 4 розділу Х «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України).

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Повний текст рішення складено та підписано 14 березня 2023 року.

Суддя І.В. Марущак