ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/96/23

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу без повідомлення учасників

за позовом Акціонерного товариства "Укрпошта"

до Фізичної особи-підприємця Севастьянова Єгора Геннадійовича

про стягнення 234 266,40 грн

Зміст позовних вимог та заперечень.

Позивачем пред`явлено позов про стягнення на його користь з відповідача 234266,40 грн., з яких: 204869,76 грн. боргу за оренду майна по договору №481 від 18.06.18; 17701,41 грн. пені; 7727,37 грн. інфляційних; 3967,87 грн. 3% річних.

Рух справи

13.01.2023 до суду надійшла вказана позовна заява.

Ухвалою від 16.01.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №906/96/23 та вирішив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.

Ухвала, яка направлялась відповідачу на адресу, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулась до суду з відміткою поштового відділення:" адресат відсутній за вказаною адресою ". Ухвала направлялася відповідачу за адресою: місто Житомир, провулок 1-й Київський,25,кв.2. Іншої адреси відповідач не повідомляв.

Відповідно до ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи викладене суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача своєчасно та належним чином про розгляд даної справи, однак відповідач не скористався своїм правом наданим йому ст.46 ГПК України, надати свої заперечення по суті позову.

Встановлені судом обставини.

18.06.2018р. між Публічним акціонерним товариством "Укрпошта" (орендодавець/позивач) та Фізичною особою-підприємцем Севастьяновим Єгором Геннадійовичем (орендар/відповідач) укладено Договір оренди нерухомості №481 (а.с. 8).

Згідно п.1.1. Договору, орендодавець передає, а орендар бере в строкове платне користування: нерухомість - частину нежитлових приміщень, що розташовані в місті Коростень Житомирської області, по вулиці Героїв Небесної сотні (колишня Табукашвілі), 20, загальною площею 54,9м2 (далі - майно).

Відповідно до п.3.1. Договору, за домовленістю сторін орендна плата за користування майном становить: 11195,83 грн (одинадцять тисяч сто дев`яносто п`ять гривень 83 коп.) без ПДВ на місяць за загальну орендовану площу 54,9 кв.м. Додатково до орендної плати нараховується ПДВ за ставкою 20%.

За п.3.2. Договору, починаючи з "18" червня 2019 року, кожного року оренди, ставки плати користування майном, автоматично збільшуються на 10 % (десять відсотків) від ставок, що діяли за попередній рік оренди. При цьому сторони погодилися, що така зміна ставок плати користування майном та розміру орендної плати відбуватиметься без укладення будь-яких змін та доповнень до цього договору.

Згідно п.3.4. Договору, оплата орендної плати за перший та останній місяць оренди здійснюється орендарем не пізніше 10 робочих днів після підписання Акту приймання-передачі майна в оренду.

Факт приймання-передачі майна в оренду підтверджується підписаним сторонами Актом приймання-передачі майна від 18.06.2018р. (а.с. 12).

Відповідно до п.3.5. Договору, щомісячно не пізніше 7 числа місяця, наступного за звітним, орендодавець надає орендарю рахунок-акт, який є одночасно актом наданих послуг і підтверджує обсяг та вартість послуг оренди за звітний місяць. Підставою для оплати є даний договір. Не виставлення рахунку орендодавцем не звільняє орендаря від сплати орендної плати за договором.

Як погоджено п.3.6. Договору, орендна плата сплачується орендарем шляхом перерахування у безготівковому порядку на поточний банківський рахунок орендодавця до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим місяцем.

Відповідно до п.11.1. Договору, останній набирає чинності після підписання його сторонами і діє до 18.05.2021р. включно та до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Висновки суду та норми права.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України та ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Правовідносини між сторонами у справі виникли на підставі укладеного ними Договору оренди нерухомості №481 від 18.06.2018р.

Статтею 759 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Як встановлено ч.1 ст.283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Частиною 1 статті 762 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно до ч.1 ст.286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Позивач просить стягнути з відповідача борг по орендній платі, який утворився у період з листопада 2019 по грудень 2020 роки, що складає 204869,76грн. (а.с.4).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України).

Як погоджено п.3.6. Договору, орендна плата сплачується орендарем шляхом перерахування у безготівковому порядку на поточний банківський рахунок орендодавця до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим місяцем.

Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Проте відповідач порушив зобов`язання щодо своєчасної оплати орендних платежів, у зв`язку з чим за ним утворилася заборгованість у сумі 204869,76грн.

На момент розгляду справи, відповідачем не подано доказів щодо погашення вказаної вище суми заборгованості, не спростовано її розмір.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 204869,76грн. обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, позивач на підставі п.8.2 договору просить стягнути з відповідача пеню, що згідно розрахунку позивача, за період з 16.12.20 по 15.02.21, становить 17701,41 грн. (а.с.5).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п.3 ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 8.2 Договору визначено, що у разі порушення строків виконання грошових зобов`язань за цим договором, орендар на вимогу орендодавця сплачує пеню від суми простроченого зобов`язання в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за весь час прострочення.

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Так, даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Отже, суд, з урахуванням положень ч.6 ст.232 Господарського кодексу України зауважує, що нарахування пені може проводитися за шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, за кожен місяць прострочки окремо по кожному нарахуванню орендної плати, оскільки вони мають різний строк оплати, а тому мають різний період початку прострочення сплати та закінчення шестимісячного строку.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 25.09.2019р. у справі №906/696/18.

Як вбачається із поданого позивачем розрахунку пені, то він був зроблений без врахування шестимісячного строку визначеного ч.6 ст.232 Господарського кодексу України.

Разом з тим, суд зауважує, що у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання.

За наведеного, суд приходить до висновку, що правильним буде нарахування пені за наступні періоди та суми:

листопад (17162,13грн) період з 16.12.2019 по 15.06.2020 = 1800,23грн;

грудень (12394,88грн.) період з 16.01.2020 по 15.07.2020 = 1138,23 грн.;

січень (14778,50грн) період з 16.02.2020р. по 15.08.2020 = 1201,66 грн;

лютий (14778,50грн) період з 16.03.2020 по 15.09.2020 = 1096,68грн;

березень (14778,50грн) період з 16.04.2020 по 15.10.2020 = 991,69грн;

квітень (14778,50грн) період з 16.05.2020 по 15.11.2020 = 935,16грн;

травень (14778,50грн) період з 16.06.2020 по 15.12.2020 = 886,71грн;

червень (15418,91грн) період з 16.07.2020 по 15.01.2021 = 930,40грн;

липень (16256,35грн) період з 16.08.2020 по 15.02.2021 = 981,38грн;

серпень (16256,35грн) період з 16.09.2020 по 15.02.2021 = 816,15грн;

вересень (16256,35грн) період з 16.10.2020 по 15.02.2021 = 656,26грн;

жовтень (16256,35грн) період з 16.11.2020 по 15.02.2021 = 491,03грн;

листопад (16256,35грн.) період з 16.12.2020 по 15.02.2021= 331,13 грн.

грудень (4719,59грн.) період з 16.01.2021 по 15.02.2021=48,10грн.

Всього: 12304,81 грн.

Отже, суд прийшов до висновку, що обґрунтованим буде стягнення пені в сумі 12304,81 грн, а у стягненні пені у розмірі 5396,60 грн слід відмовити.

Позивачем нараховано 3% річних у сумі 3967,87грн за період з 16.12.2019 по 15.02.2021р.(а.с.7) та інфляційні втрати у сумі 7727,37 грн.(а.с.6).

За ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, вважає, що вказаний розрахунок є обґрунтованим та арифметично вірним, тому вимоги про їх стягнення підлягають задоволенню в заявленому розмірі.

За ст.ст.627,629 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідач контррозрахунку суми боргу та відзиву на позов не надав.

Відповідно до ст. ст. 13,73,74,77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, в розмірі 228869,81грн., з яких: 204869,76грн. боргу, 12304,81 грн. пені , 3967,87 грн. 3% річних, 7727,37грн. інфляційних. Вимога про стягнення 5396,60 грн. пені не підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 236,237, 238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Севастьянова Єгора Геннадійовича ( АДРЕСА_1 ; ід.номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Укрпошта" (01001, м.Київ, Шевченківський р-н, вул.Хрещатик, буд. 22, ) :

- 204869,76грн. боргу,

- 12304,81 грн. пені ,

- 3967,87 грн. 3% річних,

- 7727,37грн. інфляційних,

- 3433,05грн. судового збору.

3. В задоволенні вимоги про стягнення 5347,46 грн. пені відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 06.03.23

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

2-позивачу (м.Київ)(рек. з повідом.), на ел. адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1

3-відповідачу (рек. з повідом.)