УХВАЛА

м. Київ

13.03.2023Справа № 910/3635/23

Суддя Господарського суду міста Києва Баранов Д.О., дослідивши заяву Приватного підприємства "Ніка-1" (04074, місто Київ, вул. Сокальського, будинок 5, квартира 12; ідентифікаційний код 23717551)

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, будинок 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі Київської клінічної лікарні на залізничному транспорті № 2 філії "Центр охорони здоров`я"

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, будинок 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі Київської клінічної лікарні на залізничному транспорті № 2 філії "Центр охорони здоров`я" заборгованості в розмірі 18 840, 00 грн за договором № 18-12/5х від 03.12.2018

ВСТАНОВИВ:

08.03.2023 Приватне підприємство "Ніка-1" звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Київської клінічної лікарні на залізничному транспорті № 2 філії "Центр охорони здоров`я" заборгованості в розмірі 18 840, 00 грн за договором № 18-12/5х від 03.12.2018.

Дослідивши подану Приватним підприємством "Ніка-1" заяву про видачу судового наказу, суд дійшов висновку про відмову у його видачі з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у заяві повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Як вбачається із поданої заяви про видачу судового наказу, боржником у справі визначено Акціонерне товариство "Українська залізниця" саме в особі Київської клінічної лікарні на залізничному транспорті № 2 філії "Центр охорони здоров`я".

Водночас, в порушення п. 2 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України заявником не вказано ідентифікаційний код та місцезнаходження Київської клінічної лікарні на залізничному транспорті № 2 філії "Центр охорони здоров`я".

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Таким чином, оскільки заявником не дотримано вимог п. 2 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, а саме не зазначено ідентифікаційний код та місцезнаходження Київської клінічної лікарні на залізничному транспорті № 2 філії "Центр охорони здоров`я", суд дійшов висновку щодо відмови у видачі судового наказу.

При цьому, відповідно до положення ч. 2 ст. 151 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Разом з тим, суд зазначає, що приписами ч. 1 ст.153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 150, п. 1 ч. 1 ст. 152, ст. 153, 154, ч. 2 ст. 232, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Приватному підприємству "Ніка-1" у видачі судового наказу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 13.03.2023.

Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Дмитро БАРАНОВ