ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2023 року м.Дніпро Справа № 904/31/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Антоніка С.Г.(доповідач),

суддів Чус О.В., Іванова О.Г.

при секретарі судового засідання: Манець О.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Решотки Сергія Павловича на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2022р. у справі №904/31/19

за позовом Першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури (м.Дніпро) в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті (м. Київ)

до Фізичної особи-підприємця Решотки Сергія Павловича (м. Кривий Ріг Дніпропетровської області)

про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, у сумі 139 202 грн. 12 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2022 повернуто заяву Фізичної особи-підприємця Решотки Сергія Павловича про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, господарський суд виходив з того, що подана Фізичною особою-підприємцем Решоткою С.П. заява про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню не містить належних доказів надсилання копії останньої на адресу прокуратури та позивача у справі.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся Фізична особа-підприємець Решотка Сергій Павлович, в якій просить ухвалу господарського суду про повернення заяви відповідача про визнання наказів від 07.12.2022 у справі № 904/31/19 такими, що не підлягають виконанню скасувати та направити заяву Фізичної особи-підприємця Решотки Сергія Павловича про визнання наказів від 07.12.2022 у справі № 904/31/19 такими, що не підлягають виконанню для продовження розгляду до Господарського суду Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга обгрунтована наступним:

- господарський суд помилково послався на ч.2 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України вказавши, що до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження);

- заяву про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у даній справі представником ФОП Решотка С.П. було подано в електронній формі за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, з використанням власного електронного підпису;

- заява про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у справі №904/31/19 (документ сформований в системі «Електронний суд» 07.12.2022) є одним з шаблонних документів в ЄСІТС, які сторона змінити не може, а може лише заповнити відомості в запропонованій системо формі;

- доступний в кабінеті Електронного суду шаблон Заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню не містить граф для заповнення про інших учасників судового провадження, окрім даних про самого заявника та його представника, між тим, цей електронний документ відповідача надсилається всім зареєстрованим в Електронному кабінеті користувачам ЄСІТС у справі №904/31/19;

- господарський суд не врахував подачу відповідної заяви в Електронному суді, що передбачає надання іншим зареєстрованим в Електронному кабінеті користувачам ЄСІТС у даній справі учасникам справи такої заяви.

Позивач та прокурор відзиви на апеляційну скаргу не надали.

Ухвалою колегії суддів Центрального апеляційного господарського суду від 09.01.2023 ухвалено відкрити апеляційне провадження у справі №904/31/19. Ухвалено розглянути апеляційну скаргу у судовому засіданні.

Згідно ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі та у відзиві, в межах доводів та вимог апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, у січні 2019 року Перший заступник прокурора Дніпропетровської області звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - позивач) з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Решотки С.П., в якій просив суд стягнути плату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, у сумі 139 202 грн. 12 коп.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.11.2022 позовні вимоги задоволено.

На примусове виконання вказаного рішення суду 07.12.2022 було видано накази.

Від ФОП Решотки С.П. за допомогою системи "Електронний суд" надійшла заява про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню (вх. суду № 42828/22 від 07.12.2022), в якій він просить суд визнати накази господарського суду Дніпропетровської області від 07.12.2022 про стягнення з ФОП Решотки С.П. в дохід Державного бюджету України 139 202 грн. 12 коп. плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні та про стягнення з ФОП Рештки С.П. на користь Дніпропетровської обласної прокуратури 2 088 грн. 03 коп. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви такими, що не підлягають виконанню повністю у зв`язку з помилковістю їх видачі.

В обґрунтування поданої заяви ФОП Решотка С.П. посилається на те, що за допомогою системи "Електронний суд" ним було подано апеляційну скаргу 03.12.2022, тому підстави для видачі наказів суду були відсутні та останні видані помилково.

За наслідками розгляду означеної заяви винесено оскаржувану ухвалу.

Згідно з статтею 328 Господарського процесуального кодексу України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Відповідно до частини 2 статті 170 Господарського процесуального кодексу України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Суд наголошує, що відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як свідчить прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

При цьому слід враховувати, що право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством.

Як зазначено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства і окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України").

Відтак, механізм реалізації вищевказаного права, яке закріплене в Основному Законі, включає в себе необхідність дотримання вимог процесуального законодавства при зверненні до суду.

Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду.

Вимоги до заяв, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, носять не формальний характер, а є обов`язковими для осіб, що звертаються до суду за захистом свої порушених прав, недотримання яких, відповідно, тягне за собою її залишення без руху або повернення.

Стаття 170 частина 2 ГПК України зобов`язує заявника до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додати докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Згідно ч. 4 ст. 170 ГПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

В даному випадку матеріалами справи підтверджується, що до заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню відповідачем не надано доказів направлення (надання) такої заяви прокурору та позивачу.

При цьому, доводи відповідача стосовно того, що заява направлялася ним через підсистему «Електронний суд» і інформація про це доступна і суду, і учасникам судового провадження колегією суддів визнані необгрунтованими.

Відповідно до п. 29 Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи у разі подання до суду документів в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів. У випадку, коли інший учасник справи відповідно до внесених ідентифікаційних даних про нього має зареєстрований Електронний кабінет, функціонал Електронного суду в автоматичному режимі надає суду та учаснику справи доказ надсилання до Електронних кабінетів інших учасників справи поданих до суду документів.

На виконання п. 29 названого Положення реалізовано функціонал, який надає можливість користувачам надсилати документи до електронних кабінетів інших учасників перед відправкою до суду з отриманням підтвердження (квитанції) про доставку таких документів.

У квитанції про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету Користувача ЄСІТС буде зазначений повний перелік (опис) документів, що надіслані та точний час доставки.

Між тим, ФОП Решоткою С.П. в додатках до заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню не надано доказів надсилання її копії позивачу та прокурору, на права та обов`язки яких впливають правовідносини, що підтверджується відсутністю вказаних доказів у додатках до такої заяви.

Враховуючи те, що заявником не надано доказів направлення вказаної заяви сторонам у справі, суд приходить до висновку, що заявником не дотримано вимог ч.2 ст. 170 ГПК України, а відтак вказана заява у відповідності до п. 4 ст. 170 ГПК України повертається заявнику без розгляду.

Господарський суд правильно керувався ч.2 ст.170 ГПК України, оскільки заява про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню подана відповідно до ст.328 ГПК України, яка знаходиться в Розділі V ГПК України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у господарських справах».

Підстави для скасування оскаржуваної ухвалу суду відсутні.

Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції та не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

З огляду на викладене, апеляційна скарга задоволенню не підлягає. Ухвалу господарського суду від 09.12.2022 у даній справі слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Решотки Сергія Павловича залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2022 у справі №904/31/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14. 03.2023

Головуючий суддя С.Г. Антонік

Суддя О.В. Чус

Суддя О.Г. Іванов