ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2023 р. Справа №914/4080/21

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого (судді-доповідача): Бойко С.М.,

суддів: Бонк Т.Б.,

Якімець Г.Г.,

секретар судового засідання Яремко О.А.,

явка представників сторін:

від позивача Вошик В.Б. адвокат (ордер серія ВС № 1150675 від 06.02.2022)

- Саламаха Н.В. адвокат (ордер серія ВС № 1179898 від 07.02.2023)

від відповідача-1 Жбадинський В.О. адвокат (ордер серія ВС № 1189914 від 28.02.2023)

від відповідача-2 Потинський А. М. адвокат (ордер серія ВС № 1189956 від 01.03.2023)

від третіх осіб на стороні відповідача-2 не з`явилися

від відповідача-3 - не з`явилися

розглянув апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Віталгал Груп б/н від 08.02.2023

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 24.01.2023, суддя Юркевич М.В., м. Львів

про відмову в забезпеченні позову

у справі № 914/4080/21

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю ВІТАЛГАЛ ГРУП, м. Львів,

до відповідача 1 об`єднання співвласників багатоквартирного будинку НОВА ГРОМАДА, м. Львів

до відповідача 2 товариства з обмеженою відповідальністю ЛЬВІВ-БУД, м. Сколе,

за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 2:

1. ОСОБА_1 ;

2. ОСОБА_2 ;

3. ОСОБА_3 ;

4. ОСОБА_4 ;

5. ОСОБА_5 ;

6. ОСОБА_6 ;

7. ОСОБА_7 ;

8. ОСОБА_8 ;

9. ОСОБА_9 ;

10. ОСОБА_10 ;

11. ОСОБА_11 ;

12. ОСОБА_12

до відповідача 3 товариства з обмеженою відповідальністю ЛБР-БУД, м. Львів,

про визнання договору № 03/12-2021 від 03.12.2021 недійсним

та зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю ЛЬВІВ-БУД, м. Сколе

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача об`єднання співвласників багатоквартирного будинку НОВА ГРОМАДА, м. Львів

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю ВІТАЛГАЛ ГРУП, м. Львів

про стягнення 5 981 000,00 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог та вимог заявника

На розгляді в Господарському суді Львівської області перебуває справа за первісним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ВІТАЛГАЛ ГРУП» (надалі ТОВ «ВІТАЛГАЛ ГРУП») до відповідача-1 об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «НОВА ГРОМАДА» (надалі ОСББ «НОВА ГРОМАДА»), відповідача-2 товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЬВІВ-БУД» (надалі ТОВ «ЛЬВІВ-БУД»), відповідача-3 товариства з обмеженою відповідальністю «ЛБР-БУД» (надалі ТОВ «ЛБР-БУД») про визнання недійсним договору за №03/12-2021 від 03.12.2021 укладеного між ОСББ НОВА ГРОМАДА (замовник-1), ТОВ ВІТАЛГАЛ ГРУП (замовник-2), ТОВ ЛЬВІВ-БУД (замовник-3) та ТОВ «ЛБР-БУД» (генпідрядник) та за зустрічним позовом ТОВ «ЛЬВІВ-БУД» до ТОВ «ВІТАЛГАЛ ГРУП» про стягнення 5 981 000,00 грн.

У заяві від 08.12.2022 (вх. № 4045/22 від 09.12.2022) з врахуванням заяви (нова редакція) від 23.01.2023 (вх. № 262/23 від 23.01.2023) ТОВ ВІТАЛГАЛ ГРУП просить вжити заходи забезпечення позову:

-заборонити ТОВ «ЛЬВІВ-БУД» розпоряджатися, передавати іншим особам та відчужувати майнові права та укладати будь-які договори щодо майнових прав на об`єкти в багатоквартирному житловому будинку на АДРЕСА_1 , що розміщується на земельній ділянці за кадастровим номером :01:002:0043, площею 0,1337 га, реконструкція якого здійснюється на підставі дозволу на виконання будівельних робіт за № ЛВ56 від 05.09.2022 року, виданого Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю;

Зазначена заява про забезпечення позову мотивована тим, що здійснення реконструкції багатоквартирного будинку на вул. Карманського, 6 у м. Львові здійснювалося на підставі договору інвестування за № 02/18 від 05.03.2018, укладеного між ТОВ «ВІТАЛГАЛ ГРУП» та ОСББ «НОВА ГРОМАДА» та договору генерального підряду № ЛБ2-ГП 07/18 від 18.10.2018, укладеного між ТОВ «ВІТАЛГАЛ ГРУП» та ТОВ «ЛЬВІВ-БУД».

Однак, оспорюваним договором за № 03/12-2021 від 03.12.2021 припинено дію первинних договорів щодо реконструкції житлового будинку на АДРЕСА_1 з прибудовою та надбудовою, а саме - договору інвестування № 02/18 від 05.03.2018 та договору генерального підряду № ЛБ2-ГП 07/18 від 18.10.2018.

Згідно з п.п. 2.5, 2.6 договору інвестування за № 02/18 від 05.03.2018 визначено порядок розподілу об`єктів у реконструйованому будинку на вул. Карманського, 6 у м. Львові за яким ОСББ «НОВА ГРОМАДА» набуває право власності на 202,3 кв.м., а право власності на всі інші об`єкти набуває ТОВ «ВІТАЛГАЛ ГРУП».

Згідно додатку № 2 від 23.09.2021 до договору генерального підряду № ЛБ-ГП07/18 від 18.10.2018, за ТОВ «ВІТАЛГАЛ ГРУП» залишаються майнові права на квартири АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 в реконструйованому будинку.

До моменту підписання оспорюваного договору ТОВ «ВІТАЛГАЛ ГРУП» здійснено відчуження майнових прав на майбутні об`єкти нерухомості в реконструйованому будинку на АДРЕСА_1 , які мали бути створені в ньому згідно діючої проектної документації, затвердженої у встановленому законом порядку, яка пройшла відповідну експертизу.

В той же час, на думку заявника, до моменту завершення розгляду справи та набрання законної сили рішенням суду відповідачі мають можливість вчинити дії, які унеможливлять подальше виконання договору інвестування та договору генерального підряду.

Внаслідок цього, у випадку визнання недійсним оспорюваного договору він може бути виконаним і реальне відновлення прав буде втрачено.

Зазначає, що станом на сьогодні відповідачем - ТОВ «ЛЬВІВ-БУД», яке згідно оспорюваного договору набуло статусу «замовника» будівництва, та ОСББ «НОВА ГРОМАДА» отримано новий дозвіл на виконання будівельних робіт від 05.09.2022 № ЛВО6.

Зазначений дозвіл отримано на підставі заяви голови ОСББ «НОВА ГРОМАДА» Зінкевича В.В., який вказав, що договором підряду, на підставі якого здійснюється реконструкція багатоквартирного будинку на вул. Карманського, 6 у м. Львові, є саме оспорюваний в цій справі договір за № 03/12-2021 від 03.12.2021.

Також у вказаному дозволі генеральним підрядником зазначено ТОВ «ЛЬВІВ- БУД», хоча згідно оспорюваного договору це товариство виступає замовником. При цьому функції генерального підрядника повинне виконувати - ТОВ «ЛБР-БУД».

В той же час, ТОВ «ЛЬВІВ-БУД» має право здійснювати реконструкцію цього будинку виключно на підставі договору генерального підряду від 18.10.2018, який головою ОСББ «НОВА ГРОМАДА» не зазначений у його заяві про видачу нового дозволу на виконання будівельних робіт.

Тобто, за твердженням заявника, в діючий дозвіл на виконання будівельних робіт внесено неправдиві відомості щодо особи, яка виконує функції генерального підрядника та яка несе відповідальність за дотримання проектної документації, вимог ДБН при здійсненні такого будівництва.

Внаслідок цього ТОВ «ЛЬВІВ-БУД» може завершити будівництво об`єкта забудови за зовсім іншими параметрами, ніж було передбачено проектною документацією на початок будівництва, та не нести за це жодної відповідальності, в тому числі й за недотримання вимог ДБН України.

Крім того, заявник покликався також на заяву гр. ОСОБА_13 , за змістом якої між ТОВ «ЛЬВІВ-БУД» та нею укладено ряд договорів купівлі-продажу фінансових інструментів щодо набуття майнових прав на квартири АДРЕСА_6 та АДРЕСА_7 , нежитлове приміщення №1а та паркомісця №1, АДРЕСА_8 , АДРЕСА_4 , що на думку заявника є фактом вчинення відповідачем-2 (ТОВ «ЛЬВІВ-БУД») дій щодо відчуження майнових прав третім особам. А відтак, такі дії, при задоволенні первісних позовних вимог, можуть унеможливити ефективний захист своїх прав позивачем за первісним позовом.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 24.02.2023 відмовлено в задоволенні заяви ТОВ «Віталгал Груп» про забезпечення позову у справі № 914/4080/21.

Ухвала суду мотивована тим, що заявник не навів доказів, які підтверджували б обставини, що можуть вплинути на утруднення чи унеможливлення виконання майбутнього рішення суду в цій справі за первісними позовними вимогами. Зокрема, заявник не обгрунтував належними доказами якими саме спірними майновими правами на об`єкт будівництва розпоряджається відповідач-2 (ТОВ «ЛЬВІВ-БУД») та як це порушує права та законні інтереси чи очікування ТОВ «Віталгал Груп».

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Позивач за первісним позовом (ТОВ «Віталгал Груп») подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою суду першої інстанції, вважає її незаконною та необгрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає наступне:

-судом неповно з`ясовано дійсний зміст дозволу на будівництво від 05.09.2022; правові підстави укладення ТОВ «Львів-Буд» договорів на майбутні об`єкти нерухомості в реконструйованому будинку на вул. Карманського, 6, права на які розподілені за ТОВ «Вітагал Груп»; внесення змін в первинну проектну документацію без участі позивача; законодавчу можливість внесення змін в дозвіл на виконання будівельних робіт в частині особи генерального підрядника.

-встановлено обставини, які не підтверджені жодними доказами, а саме: щодо відсутності доказів укладення ТОВ «Вітагал Груп» договорів з сторонніми особами на об`єкти, права на які належать ТОВ «Вітагал Груп»; наявності дозволу на виконання будівельних робіт із правильно визначеною особою генерального підрядника.

-зроблено висновки, які не відповідають встановленим судом обставинам, а саме що не порушено права та законні інтереси первісного позивача внаслідок затвердження нової проектної документації, отримання нового дозволу на виконання будівельних робіт та укладення договорів на створювані об`єкти згідно нової проектної документації і відчуження прав на них особам, за відсутності таких повноважень з ТОВ «Львів-Буд» на їх відчуження.

-порушено ч. 1 ст. 2, ч. 2 ст. 136 ГПК України.

Просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 24.01.2023 у справі №914/4080/21 та задоволити заяву ТОВ «Віталгал Груп» про вжиття заходів забезпечення позову.

Учасники справи не скористалися правом передбаченим ст. 263 ГПК України, відзиву на апеляційну скаргу не подали.

В судове засідання 06.03.2023 з`явилися представники позивача, відповідача-1 та відповідача-2.

Треті особи та відповідач-3 у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про час, дату та місце слухання справи, а тому в силу п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України суд розглядає справу за їх відсутності.

Представники позивача в судовому засіданні підтримали доводи апеляційної скарги, просили задоволити апеляційну скаргу, скасувати ухвалу місцевого господарського суду та задоволити заяву ТОВ «Віталгал Груп» про вжиття заходів забезпечення позову.

Представники відповідача-1 та відповідача-2 в судовому засіданні заперечили проти доводів апеляційної скарги, просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу місцевого господарського суду без змін.

Згідно з ст. 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача, відповідача-1 та відповідача-2, що з`явилися, дослідивши доводи і заперечення, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судом першої інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин вбачається

Згідно з частинами першою, другою статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18.

Вжиття заходів забезпечення позову відповідно до статті 136 ГПК України є правом суду, а за наявності відповідних виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку підстав для забезпечення позову.

Позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) виключено; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) виключено; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 137 ГПК України).

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина четверта статті 137 ГПК України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою,що має місце в цьому випадку, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

З матеріалів вбачається, що предметом позову є вимоги немайнового характеру про визнання недійсними договору за №03/12-2021 від 03.12.2021 укладеного між ОСББ НОВА ГРОМАДА (замовник-1), ТОВ ВІТАЛГАЛ ГРУП (замовник-2), ТОВ ЛЬВІВ-БУД (замовник-3) та ТОВ «ЛБР-БУД» (генпідрядник), за змістом якого сторони домовились, що цей договір містить два (але не виключно) основних предмети щодо доручення замовником-1 замовнику-2 та замовнику-3 від його (замовника-1) імені та від свого імені, в частині наявних в цьому договорі в т.ч. ознак договорів доручення, комісії, агентського договору, надання послуг, договору генерального підряду на будівництво, інвестиційного договору, тощо виконувати частину делегованих замовником-1 функцій під час проектування, будівництва та прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва, а також щодо врегулювання відносин сторін по будівництву об`єкта будівництва та фінансуванню (інвестуванню) замовником-2 та замовником-3 будівництва об`єкта (п. 2.1 договору).

У заяві про забезпечення позову позивач просив, зокрема, заборонити відповідачу-2 за первісним позовом (ТОВ «Львів-Буд») розпоряджатися, передавати іншим особам та відчужувати майнові права на об`єкти в багатоквартирному житловому будинку на вул. Карманського, 6, у м. Львові, розташованому на земельній ділянці кадастровий номер :01:002:0043 площею 0,1337 га, реконструкція якого здійснюється на підставі дозволу на виконання будівельних робіт № ЛВ56 від 05.09.2022 року, виданого Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю.

Місцевий господарський суд, відмовляючи в задоволені заяви про забезпечення позову у цій частині, зазначив про те, що заявником не доведено, яким чином невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «Львів-Буд» розпоряджатися, передавати іншим особам та відчужувати майнові права на об`єкти в багатоквартирному житловому будинку на вул. Карманського, 6, у м. Львові унеможливить виконання рішення суду про визнання недійсними договору за №03/12-2021 від 03.12.2021, з огляду на те, що предметом спору не є вимоги майнового характеру.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 139 ГПК України заява про забезпечення позову повинна містити захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Отже, такий захід забезпечення немайнового позову, як заборона на відчуження майна (який за правовою сутністю, за своїми наслідками є ідентичним арешту майна), обмежує право учасників договору користуватися та розпоряджатися таким майном, тому може застосуватися у справі, в якій заявлено майнову вимогу, зокрема, вимогу майнового характеру, так як стягнення (витребування з володіння) з відповідача частки (частини частки) тощо.

Предметом спору (об`єктом спірних правовідносин, матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем) у цій справі є договір за №03/12-2021 від 03.12.2021 і його вирішення потребуватиме встановлення дійсності/недійсності/, наявності/відсутності/ правових підстав для визнання його недійсним.

Колегія суддів зазначає, що обрання належного, відповідного предмету спору заходу забезпечення позову гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Окрім того, обгрунтовуючи необхідність вжиття судом заходів забезпечення позову, заявник посилається на обгрунтування своїх позовних вимог, що будуть предметом спору в стадії розгляду справи по суті, та не є тими обставинами, які б свідчили, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду і може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову в конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду і може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Крім того, в обгрунтуваннях необхідності вжиття заходів забезпечення позову заявник не навів доказів, які підтверджували б обставини, що можуть вплинути на рішення суду у даній справі.

Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову в конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду і може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Враховуючи правові висновки викладені в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.01.2022 у справі № 927/461/21, апеляційний суд не надає оцінку та відхиляє доводи викладені в апеляційній скарзі про те, що судом неповно з`ясовано дійсний зміст дозволу на будівництво від 05.09.2022, правові підстави укладення ТОВ «Львів-Буд» договорів на майбутні об`єкти нерухомості в реконструйованому будинку на вул. Карманського, 6, права на які розподілені за ТОВ «Вітагал Груп», внесення змін в первинну проектну документацію без участі позивача, законодавчу можливість внесення змін в дозвіл на виконання будівельних робіт в частині особи генерального підрядника, щодо відсутності доказів укладення ТОВ «Вітагал Груп» договорів з сторонніми особами на об`єкти, права на які належать ТОВ «Вітагал Груп», наявності дозволу на виконання будівельних робіт із правильно визначеною особою генерального підрядника, оскільки вирішуючи питання про забезпечення (відмову в забезпеченні) позову суд не досліджує обґрунтованість заявлених позовних вимог.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд зазначає, що скаржником не доведено фактичних обставин, які свідчили б про реальну ймовірність ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту прав позивача, за захистом яких останній звернувся з позовом до суду, у разі задоволення позову.

Наведене спростовує доводи апеляційної скарги про порушення місцевим господарським судом вимог ч. 1 ст. 2, ч. 2 ст. 136 ГПК України.

Таким чином, суд апеляційної інстанції надавши оцінку доводам заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з дотриманням норм процесуального права, погоджується з висновком місцевого господарського суду про недоведеність заявником підстав для вжиття заявлених заходів забезпечення позову.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені місцевим господарським судом обставин по справі та його правильні висновки, а тому апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю Віталгал Груп б/н від 08.02.2023 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала місцевого господарського суду - без змін.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 191 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1-3 статті 86 ГПК України (в редакції Закону №132-IX від 20.09.2019), суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи залишення апеляційної скарги без задоволення, суд дійшов до висновку про покладення на апелянта судового збору в розмірі 28 233,14 грн., який сплачений згідно з платіжним дорученням за №4471 від 11.11.2022.

Керуючись ст. ст. 129, 236, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Віталгал Груп б/н від 08.02.2023 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Львівської області від 24.01.2023 у справі №914/4080/21 залишити без змін.

Судовий збір в розмірі 2 684,00 грн. покласти на апелянта.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Матеріали оскарження ухвали Господарського суду Львівської області від 24.01.2023 у справі №914/4080/21 скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Головуючий-суддя Бойко С.М.

Судді Бонк Т.Б.

Якімець Г.Г.

Повний текст постанови складено 10.03.2023