ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" березня 2023 р. Справа№ 910/8630/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Шапрана В.В.

секретар

судового засідання Рибчич А.В.

за участю

представників: позивача - Коваленко Р.О.

відповідача - не з`явились

розглянувши апеляційну скаргу Сільськогосподарського приватного підприємства "Несвіч"

на рішення Господарського суду м. Києва від 28.11.2022 р.

у справі № 910/8630/22 (суддя - Трофименко Т.Ю.)

за позовом Сільськогосподарського приватного підприємства "Несвіч"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніка-Грейн"

про стягнення 54275,00 грн боргу та 230482,00 грн штрафних санкцій

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2022 року Сільськогосподарське приватне підприємство "Несвіч" звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніка-Грейн" про стягнення 54275,00 грн боргу та 230482,00 грн пені за неналежне виконання зобов`язань за договором № ДГ-КАР-NG-26037 від 07.06.2022 р.

Вимоги позивача обгрунтовані тим, що відповідач не здійснив поставку товару у обсязі, передбаченому умовами укладеного договору, у зв`язку з чим повинен повернути вартість недопоставленого товару та сплатити пеню.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 28.11.2022 р. у справі № 910/8630/22 у задоволенні позову Сільськогосподарського приватного підприємства "Несвіч" відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Сільськогосподарське приватне підприємство "Несвіч" подало апеляційну скаргу (безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду), у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач посилається на те, що під час прийому товару він не міг здійснити перевірку ваги цього товару, оскільки всі біг-беги, в яких постачався товар, не мали ознак пошкодження та були опломбовані цілісними пломбами, тому у покупця були відсутні правові підстави для здійснення переважування товару в місці поставки на залізничній станції.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2022 р. апеляційну скаргу у справі № 910/8630/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Шапран В.В., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2022 р. відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Сільськогосподарського приватного підприємства "Несвіч" на рішення Господарського суду м. Києва від 28.11.2022 р. до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи № 910/8630/22.

До суду 09.01.2023 р. надійшли матеріали справи № 910/8630/22.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/199/23 від 16.01.2023 р. у зв`язку з перебуванням судді Шапрана В.В. на лікарняному призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/8630/22.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2023 р. апеляційну скаргу у справі № 910/8630/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), ОСОБА_1, Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2023 р. відкрито апеляційне провадження у справі № 910/8630/22 та призначено її до розгляду на 14.02.2023 р.

До суду 10.02.2023 р. від Сільськогосподарського приватного підприємства "Несвіч" надійшло клопотання (подане засобами поштового зв`язку 07.02.2023 р.) про участь представника Коваленка Р.О. за обліковим записом ІНФОРМАЦІЯ_1 у судовому засіданні 14.02.2023 р. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та програмного забезпечення "EasyCon".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2023 р. задоволено клопотання Сільськогосподарського приватного підприємства "Несвіч" про участь у судовому засіданні у справі № 910/8630/22 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2023 р. розгляд справи відкладено до 07.03.2023 р.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/767/23 від 06.03.2023 р. у зв`язку з звільненням судді ОСОБА_1 з посади судді Північного апеляційного господарського суду у відставку призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/8630/22.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2023 р. апеляційну скаргу у справі № 910/8630/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Шапран В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2023 р. справу № 910/8630/22 за апеляційною скаргою Сільськогосподарського приватного підприємства "Несвіч" прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.

У судовому засіданні 07.03.2023 р. представник позивача надав усні пояснення по суті апеляційної скарги, представник відповідача не з`явився, хоча повідомлявся про час і місце розгляду скарги електронною поштою відповідно до ч. ч. 6, 7, 8 ст. 120 ГПК України та в порядку ч. 4 ст. 122 ГПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Крім цього, ухвалу Північного апеляційного господарського суду про відкриття апеляційного провадження було вчасно офіційно оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua, з якою учасник справи, який не з`явився в судове засідання, мав змогу ознайомитись.

Доказів поважності відсутності вказаного представника суду не надано.

Також у матеріалах справи відсутні докази про те, що представник відповідача був позбавлений можливості через будь-які перешкоди бути присутнім у судовому засіданні.

Відповідач не наполягав на обов`язковій участі його представника у судовому засіданні, відповідного клопотання від нього не було подано апеляційному суду.

Колегія суддів зазначає, що неявка у судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги. Подальше відкладення призведе до безпідставного затягування розгляду скарги, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об`єктивного розгляду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

07.06.2022 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ніка-Грейн" (далі - постачальник) та Сільськогосподарським приватним підприємством "Несвіч" (далі - покупець) було укладено договір № ДГ-KAP-NG-26037 (далі - договір).

Згідно з п. 1.1 договору постачальник зобов`язується передати в обумовлені строки у власність покупцеві товар, зазначений у специфікації (специфікаціях) до цього договору (далі - товар), а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього певну грошову суму.

Умови цього договору викладені сторонами у відповідності до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів "Інкотермс" (в редакції 2010 року), які застосовуються із урахуванням особливостей, пов`язаних із внутрішньодержавним характером цього договору, а також тих особливостей, що випливають із умов цього договору. (п. 1.2 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору найменування, код УКТ ЗЕД, одиниця виміру, кількість товару, вид упаковки зазначається у специфікації, яка є невід`ємною частиною договору.

Як передбачено п. 3.1 договору, постачальник здійснює поставку покупцю товару (партії товару), зазначеного в специфікації, вільного від будь-яких прав та вимог третіх осіб протягом строку дії договору на умовах поставки, визначених в специфікаціях, згідно з Інкотермс Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної Торгової Палати (редакція 2010 року).

За п. 5.4 договору покупець зобов`язаний повністю оплатити товар, що підлягає поставці за відповідною специфікацію, протягом трьох (3) днів із дня підписання сторонами такої специфікації, якщо сторони не погодять інший строк оплати у самій специфікації.

У відповідності до п. 7.6 договору за порушення строків поставки товару або недопоставку товару постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості товару /партії товару, поставку якого прострочено, за кожний день затримання передачі товару.

Згідно з п. 11.8 договору усі зміни і доповнення, додаткові угоди та додатки до цього договору є його невід`ємною частиною, складаються в письмовій формі, підписуються уповноваженими представниками та скріплюються печатками сторін, крім документів, підписаних сторонами за допомогою кваліфікованого ЕЦП в порядку, передбаченому п. п. 11.10-11.11 цього договору.

Даний договір набирає чинності з моменту його укладення та діє до 31 грудня 2022 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п. 12.1 договору).

07.06.2022 р. між сторонами підписано специфікацію № СП-КАP-NG-26037/1 до договору, у якій погоджено: найменування товару, вид упаковки - Карбамід марки Б, біг-бег 700 кг; одиниця виміру - т, кількість - 50,400; загальна вартість товару, який поставляється поданій специфікації, складає 1638001,01 грн, в тому числі ПДВ - 273000,17 грн; умови (базис) поставки товару: СРТ Ст. Гнідава; умови оплати: 20% попередня оплата до 09.06.2022 р. на підставі отриманого рахунку; 80% підлягає оплаті протягом 1 (одного) банківського дня з моменту надання покупцеві копій залізничних накладних; строк оплати: зазначається у рахунку.

На виконання умов укладеного договору позивач здійснив оплату за товар на рахунок відповідача у загальному розмірі 1638001,01 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 3964 від 08.06.2022 р. та платіжним дорученням № 4068 від 14.06.2022 р.

10.06.2022 р. Приватне акціонерне товариства «Азот» здійснено відправку карбаміду масою 50400 кг залізничним транспортом зі станції Черкаси Одеської залізниці до станції Гнідава Львівської залізниці, що підтверджується залізничною накладною № 40214850.

23.07.2022 р. представником позивача було отримано товар на станції Гнідава та в подальшому доставлено його за місцем здійснення господарської діяльності Сільськогосподарського приватного підприємства «Несвіч»: Волинська обл., Луцький р-н с.Несвіч, вул. Центральна, 30.

25.07.2022 р. комісією в складі працівників Сільськогосподарського приватного підприємства «Несвіч» та представника відповідача Борисової І.М. було оглянуто поставлений товар та виявлено недостачу у розмірі 1,670 т, вартість якого складає 54275,00 грн.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, що відповідач, на думку позивача, не здійснив поставку товару у обсязі, передбаченому умовами укладеного договору, у зв`язку з чим повинен повернути вартість недопоставленого товару. У свою чергу, відповідач вважає, що він у повному обсязі виконав взяті на себе зобов`язання щодо поставки товару, що підтверджується підписаною позивачем накладною.

За змістом ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Як передбачено ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (ст. 662 ЦК України).

Згідно зі ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як передбачено ст. 663 ЦК України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу.

У відповідності до ст. 538 ЦК України, у разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

За ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 670 ЦК України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Суб`єкти господарської діяльності мають можливість укладати договори, використовуючи при цьому правила Інкотермс - Правила Міжнародної торгової палати з використання термінів для внутрішньої та міжнародної торгівлі в редакції 2010 року (далі - Інкотермс-2010).

Застосування вказаних правил у зовнiшньоекономiчних договорах (контрактах) при визначеннi умов поставки товарiв дозволяє виключити рiзне тлумачення пiдприємствами-контрагентами своїх обов`язкiв щодо поставки товарiв вiд продавця покупцю. Умови поставки визначають обов`язки продавця по доставцi товару до вказаного мiсця та визначають момент переходу ризику випадкової втрати або ушкодження товару. Дiя Iнкотермс розповсюджується виключно на вiдносини мiж продавцем та покупцем в рамках договорiв купiвлi-продажу. Разом з цим Правила Iнкотермс не розглядають такi питання, як перехiд права власностi в контрактах купiвлi-продажу вiд продавця до покупця.

У специфікації № СП-КАP-NG-26037/1 до договору сторонами було погоджено умови (базис) поставки товару: СРТ Ст. Гнідава.

Згідно з п. 3.8 договору при поставці товару на умовах СРТ або FCA обов`язок постачальника поставити товар вважається виконаним з моменту передачі товару першому перевізнику, з цього моменту до покупця переходить право власності та покупець несе ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування товару, в тому числі покупець несе ризик природної втрати, пов`язаної із його перевезенням).

Відповідно до п. 4.2 договору при поставці на умовах FCA та СРТ товар вважається прийнятим по кількості відповідно до кількості, зазначеної в місці поставки, в перевізних документах приймання товару покупцем (одержувачем) від перевізника здійснюється відповідно до правил чинних на залізничному транспорті.

За ст. А.4 Правил Інкотермс 2010 CPT фрахт/перевезення оплачено до (...назва місця призначення), термін «фрахт/перевезення оплачено до …» означає, що продавець здійснює поставку товару шляхом його передання перевізнику, призначеному ним самим. Додатково до цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення. Це означає, що покупець приймає на себе всі ризики та будь-які інші витрати, що можуть виникнути після здійснення поставки товару у вищезазначений спосіб.

У відповідності до ст. А.5 Правил Інкотермс 2010 продавець зобов`язаний, з урахуванням положень ст. Б.5, нести всі ризики втрати чи пошкодження товару до моменту здійснення його поставки у відповідності з статтею А.4.

Таким чином, за умовами постачання CPT ризик та витрати переходять від продавця до покупця у двох різних місцях: ризик після загрузки товару у транспортний засіб, а витрати - у місці призначення.

Отже, продукція, за рахунок продавця, яка пройшла митне оформлення, перевозиться до вказаного місця призначення, а ризики втрати або пошкодження продукції переходять до покупця після передачі продукції продавцем перевізнику (тобто завантаження продукції на транспортний засіб).

Як передбачено ч. ч. 1, 2 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки.

Як було встановлено вище, 10.06.2022 р. Приватне акціонерне товариства «Азот» здійснено відправку карбаміду масою 50400 кг залізничним транспортом зі станції Черкаси Одеської залізниці до станції Гнідава Львівської залізниці, що підтверджується залізничною накладною № 40214850.

Умовами укладеного договору сторони погодили момент виконання продавцем обов`язку передати товар (при поставці товару на умовах СРТ) та момент переходу до покупця права власності, що відповідає Інкотермс-2010.

Отже, враховуючи умови укладеного між сторонами договору та положення вимог чинного законодавства, позивач, передавши товар перевізнику (АТ «Українська залізниця»), фактично виконав обов`язок з поставки товару у кількості, визначеній специфікацією № СП-КАP-NG-26037/1 до договору.

Відповідно до ст. 6 Статуту залізниць України накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Згідно зі ст. 110 Статуту залізниць України залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Як передбачено ч. 1 ст. 127 Статуту залізниць України, перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини.

Подальші дії покупця стосовно набуття права власності на товар (продукцію) за умовою постачання CPT (тобто з моменту завантаження продукції на транспортний засіб) і з моменту розвантаження продукції покупцем регламентовані Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 3 Інструкції вантажоотримувач зобов`язаний забезпечити приймання продукції за кількістю у точній відповідності до стандартів та технічним умовам, основним та особливим умовам постачання, цією Інструкцією, іншим обов`язковим правилам та договором.

За п. 4 Інструкції при прийманні вантажу від органів транспорту підприємство отримувач у відповідності із діючими на транспорті правилами перевезення вантажів зобов`язано перевірити, чи забезпечено збереження вантажу, зокрема: перевірити відповідність найменування вантажу та транспортного маркування на ньому даним, зазначеним в транспортному документів, та вимагати від органів транспорту видачі вантажу по кількості місць або вазі у всіх випадках, коли такий обов`язок покладений на них правилами, діючими на транспорті, та іншими нормативними актами. В разі отримання вантажу без перевірки кількості місць або ваги отримувач в порядку, передбаченому правилами видачі вантажів, зобов`язаний вимагати від органів транспорту, щоб на транспортному документів було зроблена відповідна відмітка.

Як передбачено п. 5 Інструкції, у всіх випадках, коли при прийманні вантажу від органів транспорту буде встановлено пошкодження або псування вантажу, невідповідність найменування та ваги вантажу і кількості місць даним, зазначеним у транспортному документі, а також у всіх інших випадках, коли це передбачено правилами, діючими на транспорті, отримувач зобов`язаний вимагати від органу транспорту складання комерційного акту.

Однак, вказаних дій позивачем вчинено не було, натомість, як зазначає останній, 23.07.2022 р. представником покупця було отримано товар на станції Гнідава, в подальшому доставлено його за місцем здійснення господарської діяльності та за наслідками здійснення контрольного зважування було виявлено суттєву недостачу товару.

Відповідач свій обов`язок з поставки товару (передачі товару перевізнику) у визначеній договором кількості виконав належним чином 10.06.2022 р., що підтверджується залізничною накладною № 40214850.

При цьому, складений за участі представника відповідача акт про невідповідність від 25.07.2022 р. не свідчить про прийняття ним на себе відповідальності чи визнання своєї вини у недостачі вантажу.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 54275,00 грн за недопоставлений товар є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Інша вимога позивача про стягнення з відповідача 230482,00 грн пені за неналежне виконання зобов`язань за договором також не підлягає задоволенню, оскільки є похідною вимогою від основної, в задоволенні якої судом відмовлено.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду.

Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розцінюватись як вимога детально відповідати на кожний аргумент апеляційної скарги (рішення ЄСПЛ у справі Трофимчук проти України, № 4241/03, від 28.10.2010 р.).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 276 ГПК передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вказані обставини, здійснивши перевірку та оцінку всіх належних доказів, наявних у матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 28.11.2022 р. у справі № 910/8630/22 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Сільськогосподарського приватного підприємства "Несвіч" не підлягає задоволенню.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Сільськогосподарського приватного підприємства "Несвіч" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 28.11.2022 р. у справі № 910/8630/22 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Сільськогосподарське приватне підприємство "Несвіч".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 15.03.2023 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Андрієнко

В.В. Шапран