ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"07" березня 2023 р. Справа № 922/850/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

розглянувши матеріали

заяви ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Харківської області з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, в якій просить суд:

1) прийняти дану заяву до розгляду;

2) відкрити провадження у справі про мою неплатоспроможність;

3) затвердити кандидатуру ОСОБА_2 та призначити керуючим реструктуризацією моїх боргів;

4) оприлюднити оголошення про відкриття провадження у справі про мою неплатоспроможність на офіційному сайті Вищого господарського суду України;

5) задовольнити мою заяву;

6) винести постанову;

7) визнати мене неплатоспроможною;

8) прийняти пропозиції - мій запропонований план реструктуризації;

9) зупинити всі штрафні санкції, пеню, комісію, проценти (загальний мораторій) щодо мене, починаючи з дня винесення рішення.

У своїй заяві ОСОБА_1 зазначає, що згідно з даними УБКІ та особистими підрахунками він має заборгованості перед кредиторами яка складає приблизно 379759,43 грн. Дана заборгованість виникла на підставі відповідних договорів та/або угод, укладених між нею та 3 фінансовими установами, а саме:

- АТ "УніверсалБанк";

- АТ "ІдеяБанк";

- АТ "Райффайзен Банк Аваль".

ОСОБА_1 вказує, що станом на дату подання заяви вона працевлаштована у ТОВ "АТБ-Маркет", проте фактично з березня 2022 року не працює, оскільки, перебуває у Німеччині, як особа, що потребує тимчасового захисту та отримує виплати від уряду цієї країни допомогу у розмірі 449 євро щомісячно.

Розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, суд дійшов висновку про її невідповідність вимогам Кодексу України з процедур банкрутства виходячи з наступного.

Статтею 113 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Відповідно до ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи або фізичної особи - підприємця може бути відкрито лише за заявою боржника.

Боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо:

1) розмір прострочених зобов`язань боржника перед кредитором (кредиторами) становить не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати;

2) боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців;

3) ухвалено постанову у виконавчому провадженні про відсутність у фізичної особи майна, на яке може бути звернено стягнення;

4) існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не може виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).

До складу грошових вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Перелік документів (доказів), які в обов`язковому порядку додаються до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність чітко визначений ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства. Зокрема, до заяви зокрема додаються: документи, що підтверджують наявність (відсутність) у боржника статусу фізичної особи-підприємця (п. 2 ч. 3 ст. 116); конкретизований список кредиторів і боржників і з зазначенням, зокрема, підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором (п. 3 ч. 3 ст. 116 КУзПБ); відомості про всі наявні рахунки боржника (у тому числі депозитні рахунки) відкриті в банках та інших фінансових установах в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках (п. 8 ч. 3 ст. 116 КУзПБ); докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень; документи, що підтверджують наявність підстав, визначених статтею 115 цього Кодексу (зокрема, належним чином засвідчені копії кредитних договорів).

Статтею 30 Кодексу передбачено, що розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Згідно з Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб на місяць з 01.01.2023 встановлено у розмірі 2684,00 грн.

Отже, авансування винагороди керуючому реструктуризацією у розмірі п`яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб за три місяці виконання повноважень становить 40260,00 грн.

Однак, боржником до заяви не додано доказів авансування винагороди керуючому реструктуризацією у розмірі п`яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб за три місяці виконання повноважень.

Посилання боржника на те, що між ним та арбітражним керуючим Белінською Наталією Олександрівною укладено відповідний договір (про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 12.12.2022), на підставі якого остання погодилась виконувати обов`язки розпорядника майна суд вважає такими, що не звільняють боржника від обов`язку здійснити авансування винагороди керуючому реструктуризацією у розмірі п`яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб за три місяці виконання повноважень, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Згідно ст. 113 Кодексу України з питань банкрутства провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Згідно з п. 2-1 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи призначення арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією у разі відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) здійснюється з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом.

Заява ініціюючого кредитора або боржника - фізичної особи про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), крім відомостей, передбачених частиною першою статті 34, частиною другою статті 116 цього Кодексу, повинна містити пропозицію щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією.

Ініціюючий кредитор або боржник - фізична особа додає до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) заяву арбітражного керуючого, зазначеного в абзаці другому цього пункту, про участь у справі, яка повинна відповідати вимогам, встановленим частиною третьою статті 28 цього Кодексу.

Господарський суд, відкриваючи провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), призначає арбітражного керуючого, зазначеного в абзаці другому цього пункту, розпорядником майна або керуючим реструктуризацією.

Разом з тим, обов`язок боржника авансувати винагороду арбітражного керуючого до звернення з відповідною заявою до суду встановлено КУзПБ, і подання доказів авансування є обов`язковою умовою, визначеною ст. 116 зазначеного Кодексу. При цьому ані КУзПБ, ані інші діючі норми чинного законодавства не передбачають права боржника бути звільненим від авансування винагороди арбітражному керуючому при поданні такої заяви, а також умов, за яких суд може відстрочити авансування цієї винагороди чи звільнити заявника від нього.

В силу положень ч. 1 ст. 38 Кодексу України з процедур банкрутства, 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, недотримання заявником при поданні заяви про неплатоспроможність вимог зокрема ст. 116 КУзПБ є підставами для повернення такої заяви.

У даному випадку, як вже зазначалось, боржником до заяви не додано доказів авансування винагороди керуючому реструктуризацією у розмірі п`яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб за три місяці виконання повноважень.

Посилання заявника на п. 37 Постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 910/726/20 від 19.11.2020 щодо можливості укладання між боржником (фізичною особою) та арбітражним керуючим угоди про відстрочення оплати його винагороди є безпідставним, оскільки, у даному випадку зміст укладеного між боржником та арбітражним керуючим договору та розмір винагороди не відповідають приписам Кодексу України з процедур банкрутства.

До того ж, Кодексом України з процедур банкрутства не передбачено жодних альтернативних можливостей авансуванню на депозитний рахунок суду оплати послуг керуючого реструктуризацією за три місяці виконання ним повноважень, що є гарантією з боку держави оплати праці цієї особи на час формування реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство та відповідає гарантіям на оплату праці відповідно до частин 2, 6 ст. 43 Конституції України.

У даному випадку, ОСОБА_1 при зверненні до суду з заявою зазначає, що вона має значну заборгованість перед кредиторами, яка виникла у зв`язку з неможливістю виконання ним грошових зобов`язань за відповідними договорами та/або угодами. У заяві вказується, що вона не може виконувати свої зобов`язання через відсутність грошових коштів та інших активів.

В контексті вказаного цілком ймовірним є виникнення ситуації коли ОСОБА_1 також буде не в змозі виконати свої зобов`язання перед арбітражним керуючим Белінською Н. О. за договором про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 12.12.2022, що в свою чергу може призвести до порушення прав арбітражного керуючого на оплату праці, ускладнення або взагалі припинення виконання ним своїх обов`язків як керуючого реструктуризацією в межах даної справи.

До того ж, ст. 29 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

Крім того, така оплата проводиться не автоматично в зв`язку з набуттям арбітражним керуючим відповідних повноважень, а за виконання останнім певних робіт, пов`язаних з виконанням відповідних повноважень.

Окрім того, ст. 28, 29 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено механізм тимчасового зупинення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого та відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень.

У випадку виникнення відповідної ситуації стосовно призначеного керуючого реструктуризацією в процесі розгляду даної справи та відсутності на депозитному рахунку суду коштів, попередньо авансованих боржником з метою оплати послуг керуючого реструктуризацією, зазначене може фактично значно ускладнити або взагалі унеможливити призначення нового керуючого реструктуризацією, що в свою чергу може негативно вплинути на розгляд даної справи.

Зазначене, в свою чергу, додатково свідчить про необхідність авансуванню боржником на депозитний рахунок суду оплати послуг керуючого реструктуризацією за три місяці виконання ним повноважень та подання суду відповідних доказів при поданні заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Окрім того, наданий боржником до матеріалів заяви примірник договору про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 24.01.2023, не підписаний боржником - фізичною особою ОСОБА_1 .

За таких обставин, вказаний зазначений договір взагалі не може бути прийнятий судом в якості належного та допустимого доказу в розумінні ст. 76, 77 ГПК України.

Також, боржник посилаючись на те, що нею вже здійснено оплату за укладеним з арбітражним керуючим договором про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 24.01.2023 у розмірі 14886,00 грн, додає до заяви копії квитанцій: від 28.12.2021 № 0.0..1 на суму 1860,75 грн; від 06.06.2022 № A6E6-KA7K-20E4-5801 на суму 1860,75 грн; від 06.06.2022 № 4372-MHXM-161K-C715 на суму 1860,75 грн; від 03.06.2022 № KP74-780X-TMK0-96PX на суму 1860,75 грн; від 08.07.2022 № HTMB-EH6K-P17B-85TC на суму 1860,75 грн; від 08.07.2022 № B9P6-6HXB-CAP4-51X7 на суму 1860,75 грн; від 08.07.2022 № 3594-644H-T071-7HE3 на суму 1860,75 грн; від 03.06.2022 № A401-M6A5-ETT9-TAE2 на суму 1860,75 грн; від 16.08.2022 № Т790-24ХС-E7КМ-А68А на суму 1860,75 грн; від 16.08.2022 № Р99К-8СБВ-Р892-6Р5Е на суму 1860,75 грн.

Однак, надані боржником квитанції свідчать про сплату авансування винагороди арбітражному керуючому за іншими договорами за період з грудня 2021 року по серпень 2022 року, а отже не можуть бути прийняті в якості належних та допустимих доказів на підтвердження внесення оплат за договором про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 24.01.2023.

Зважаючи на вищевикладене, боржнику потрібно подати суду докази авансування ним на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

Також, як зазначає фізична особа ОСОБА_1 у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, у неї наявна заборгованість перед 3 кредиторами (банками), а саме: АТ "Універсал Банк" АТ "Ідея Банк"; АТ "Райффайзен Банк Аваль", проте до матеріалів заяви додано лише договори, укладені з АТ "Ідея Банк", та не надано доказів на підтвердження наявності правовідносин із зазначеними заявником іншими кредиторами.

Разом з тим, суд зауважує на тому, що наявність лише договорів не підтверджує факт наявності кредиторської заборгованості, її суми та правової природи, а надана заявником роздруківка з сайту Українського бюро кредитних історій не може бути належним, допустимим та достатнім доказом, що підтверджує обставини про суми грошових вимог кредиторів (заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстави виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із договором.

Крім того, у наданому конкретизованому списку кредиторів зазначено, що перед АТ "Універсал Банк" поточна заборгованість за договором № 7978 від 20.09.2021 складає 0,00 грн. В той же час, заявник вказує відповідний банк як кредитора. Письмові пояснення щодо включення АТ "Універсал Банк" до списку кредиторів боржника, у заяві не наведені.

Заявниця також стверджує, що нею не надано належних доказів наявної заборгованості (всі договори, квитанції, банківські виписки тощо, що підтверджують суми грошових вимог кредиторів, на підставі яких виникла заборгованість) через їх відсутність або втрату.

Вказане твердження відхиляється судом, оскільки заявник як сторона договорів не позбавлений права звернутися до відповідних фінансових установ з метою отримання цих документів, проте доказів таких звернень заявником до заяви не додано.

У постанові Верховного Суду від 21.10.2020 у справі № 915/36/20 висловлена правова позиція, за якою на момент подачі заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство боржником повинні бути надані документи (первинні документи, договори, бухгалтерський баланс, судові рішення тощо), які підтверджують наявність ознак неплатоспроможності або її загрози, інакше таке банкрутство має ознаки фіктивного, тобто ініційованого з метою невиконання зобов`язань.

Зважаючи на вищевикладене, боржнику потрібно подати суду докази наявності заборгованості перед кредиторами, вказаними у заяві, щодо кожного кредитора окремо і з документальним підтвердженням суми грошових вимог (загальної суми, суми заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання.

Згідно з ч. 4 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник зобов`язаний подати пропозиції щодо реструктуризації боргів (проект плану реструктуризації боргів).

Судом зазначається, що у відповідності до ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства реструктуризація боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника.

Вимоги до форми та змісту плану реструктуризації боргів закріплюються у ст. 124 Кодексу України з процедур банкрутства, в якій передбачено, що зазначений план повинен містити: обставини, які спричинили неплатоспроможність боржника; інформацію про визнані судом вимоги кредиторів із зазначенням їх розміру та черговості задоволення; інформацію про майновий стан боржника за результатами проведених заходів з виявлення та складання опису майна боржника (проведення інвентаризації); інформацію про всі доходи боржника, у тому числі доходи, які боржник розраховує отримати протягом процедури реструктуризації боргів; розмір суми, яка щомісяця буде виділятися для погашення вимог кредиторів; вимоги кредиторів до боржника, які будуть прощені (списані) у разі виконання плану реструктуризації боргів; розмір суми, яка щомісяця залишатиметься боржнику на задоволення побутових потреб, у розмірі не менше одного прожиткового мінімуму на боржника та на кожну особу, яка перебуває на його утриманні.

Отже, план реструктуризації повинен містити умови відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника.

Натомість, до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність заявником долучено пропозиції щодо реструктуризації боргів, відповідно до яких заявник не пропонує погашення боргу перед кредиторами, наводить лише загальні витрати боржника у Німеччині в іноземній валюті.

У даному проєкті взагалі відсутня інформація про всі доходи боржника, у тому числі доходи, які боржник розраховує отримати протягом процедури реструктуризації боргів; розмір суми, яка щомісяця буде виділятися для погашення вимог кредиторів; вимоги кредиторів до боржника, які будуть прощені (списані) у разі виконання плану реструктуризації боргів, тощо.

Зважаючи на вищевикладене, боржнику потрібно подати суду проєкт плану реструктуризації боргів, який відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 37 Кодексу України з процедур банкрутства, Господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених статтею 174 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на викладене, керуючись ст. ст. 29-30, 115, 116, Кодексу України з питань банкрутства, ст. ст. 174, 234, 235 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву фізичної особи ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (вх № 850/23 від 03.03.2023) залишити без руху.

2. Повідомити заявника про виявлені судом недоліки.

3. Визначити наступний спосіб усунення недоліків заяви:

ОСОБА_1 протягом 5 (п`яти) днів з моменту отримання даної ухвали надати суду:

- докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень;

- проєкт плану реструктуризації боргів, який відповідає вимогам ст. 124 Кодексу України з процедур банкрутства;

- докази наявності заборгованості перед кредиторами, вказаними у заяві, щодо кожного кредитора окремо і з документальним підтвердженням суми грошових вимог (загальної суми, суми заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання.

4. Попередити заявника, що у разі не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Байбак