ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2023 р. Справа№ 911/1938/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Козир Т.П.

Чорногуза М.Г.

за участю секретаря судового засідання - Огірко А.О.

за участю представника(-ів): згідно з протоколом судового засідання від 23.02.2023

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітрувія"

на ухвалу Господарського суду Київської області

від 06.10.2022

у справі №911/1938/22 (суддя Антонова В.М.)

за заявою Гостомельської селищної військової адміністрації Бучанського району Київської області

про забезпечення позову

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Київської області надійшла заява Гостомельської селищної військової адміністрації Бучанського району Київської області про забезпечення позову, у якій заявник просить заборонити ТОВ «Вітрувія» та іншим особам чинити перешкоди по проведенню робіт з підготовки майданчику, монтажу, встановленню та в подальшому функціонуванню модульного містечка для громадян (сімей), чиє житло пошкоджене та/або зруйноване внаслідок збройної агресії російської федерації на земельній ділянці комунальної власності, площею 3,6632 га, кадастровий номер :01:049:6167, що знаходиться за адресою: Київська обл., селище Гостомель, вул. Б. Хмельницького 2-Д. В обґрунтування поданої заяви, Гостомельська селищна військова адміністрація зазначає, що згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності земельна ділянка з кадастровим номером :01:049:6167, площа 3,6632 га, знаходиться в комунальній формі власності на підставі рішення Гостомельської селищної ради №1571-17VІІ від 18.11.2021 року та рішення Гостомельської селищної ради №1631-20-УІІ від 24.12.2021.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.10.2022 у справі №911/1938/22 заяву про забезпечення позову задоволено.

Заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю "Вітрувія" та іншим особам чинити перешкоди по проведенню робіт з підготовки майданчику, монтажу, встановленню та в подальшому функціонуванню модульного містечка для громадян (сімей), чиє житло пошкоджене та/або зруйноване внаслідок збройної агресії російської федерації на земельній ділянці комунальної власності, площею 3,6632 га, кадастровий номер :01:049:6167, що знаходиться за адресою: Київська область, селище Гостомель, вул. Б. Хмельницького, 2-Д.

Ухвала суду обґрунтована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Не погоджуючись із винесеною ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Вітрувія" подало до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу від 06.10.2022 та ухвалити нове рішення про відмову у забезпеченні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що предмет позову, з яким має намір звернутися Гостомельська селищна військова адміністрація до суду є тотожним з майбутніми позовними вимогами, що суперечить законодавству, крім того забезпечення позову напряму призводить до обмеження права ТОВ «Вітрувія» на користування земельною ділянкою, оскільки на земельній ділянці кадастровий номер :01:049:6167 знаходяться об`єкти незавершеного будівництва, які належать на праві власності ТОВ «Вітрувія», а отже до нього перейшло і право користування земельною ділянкою відповідно до ч. 4 ст. 120 Земельного Кодексу України. Крім того, апелянт посилається на рішення Гостомельської селищної ради № 1863-21-VIII від 23.02.2022 «Про передачу в оренду земельної ділянки ТОВ «Вітрувія» по вул. Б. Хмельницького та вул. Б. Хмельницького 2-Д в селищі Гостомель».

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.10.2022 апеляційну скаргу у справі № 911/1938/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Коробенко Г.П., судді: Агрикова О.В., Козир Т.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.11.2022 витребувано матеріали справи з суду першої інстанції та відкладено вирішення питання щодо подальшого руху справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.2022 для розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітрувія" у справі № 911/1938/22 у зв`язку із перебуванням на лікарняному судді Агрикової О.В. сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Коробенко Г.П., судді: Чорногуз М.Г., Козир Т.П..

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.01.2023 після усунення недоліків, апеляційну скаргу призначено до розгляду в судовому засіданні на 19.01.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.01.2023 розгляд справи відкладено на 23.02.2023.

На адресу суду від Гостомельської селищної військової адміністрації надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому останній заперечує проти задоволення апеляційної скарги і просить оскаржувану ухвалу залишити без змін. Заявник зазначає, що згідно з витягу з державного земельного кадастру, земельна ділянка з кадастровим номером :01:049:6167, площа 3, 6632 га перебуває у комунальній власності та має цільове призначення: землі житлової і громадянської забудови, інформація стосовно інших речових прав відсутня. Крім цього, виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені і яка не була відведена в оренду попередньому власнику.

16.01.2023 через канцелярію суду від представника Гостомельської селищної військової адміністрації надійшло клопотання про долучення доказів, а саме ухвали Верховного суду у справі № ЗПП320/20/22.

17.01.2023 від представника ТОВ "Вітрувія" надійшла відповідь на відзив.

18.01.2023 від представника Гостомельської селищної військової адміністрації надійшло заперечення на відповідь на відзив.

21.02.2023 на адресу суду від представника ТОВ "Вітрувія" надійшли письмові пояснення та клопотання про залучення у справу третьої особи.

22.02.2023 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від ТОВ "Вітрувія" надійшли заява про долучення до матеріалів справи копії ухвали Київського окружного адміністративного суду від 31.10.2022 у справі № 320/9424/22 та заява про розгляд справи без участі апелянта та представника апелянта.

Щодо клопотання про залучення третьої особи суд зазначає наступне.

Представник ТОВ "Вітрувія" у своєму клопотанні просить залучити до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна компанія «Киевінвестбуд». Залучення указаної особи апелянт аргументує тим, що будівництво на земельній ділянці кадастровий номер :01:049:6167 здійснює ТОВ «БІК «Киевінвестбуд», а отже на думку апелянта оскаржувана ухвала впливає на права третьої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 ГПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Оскільки у даному судовому процесі здійснюється перегляд ухвали про забезпечення позову, заява подана до пред`явлення позову і відповідно відкриття провадження у справі, а тому залучення третьої особи на даній стадії судового процесу є передчасним, оскільки питання щодо залучення третіх осіб відповідно до ч. 1 ст. 50 ГПК України вирішується після відкриття провадження у справі і визначення статусу учасників судового процесу, отже у клопотанні ТОВ "Вітрувія" у залученні третьої особи слід відмовити.

У судове засідання 23.02.2023 з`явився представник Гостомельської селищної військової адміністрації, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив суд залишити оскаржувану ухвалу без змін. Представник апелянта в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений під розписку 19.01.2023, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Враховуючи те, що явка представників учасників справи в судове засідання не була визнана обов`язковою, судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, враховуючи заяву апелянта щодо розгляду справи без його участі, суд дійшов висновку про можливість здійснення розгляду справи за відсутності представника ТОВ "Вітрувія".

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, пояснення сторін, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Частинами 1, 3 ст.138 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа. У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Виходячи з положень ст.ст. 136, 137 ГПК України при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, ймовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших осіб, не залучених до участі у справі. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками справи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Оскільки заявник планує звертатись до суду з позовними вимогами немайнового характеру, а саме про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою комунальної власності площею 3,6632 га, кадастровий номер :01:049:6167, то в даному випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18.

У таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (аналогічну правову позицію викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18 та постанові Верховного Суду від 17.08.2020р. по справі №910/679/20).

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Аналогічну правову позицію наведено у постановах від 30.03.2018р. Верховного Суду по справі №905/2130/17 та від 13.02.2018р. по справі №911/2930/17.

Суд зазначає, що при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

За приписами ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи, або забезпечити ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі задоволення позову.

На підтвердження викладених у заяві про забезпечення позову обставин, заявником було подано до суду витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер :01:049:6167, витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, копія витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань та копію розпорядження начальника Гостомельська селищна військова адміністрація Бучанського району Київської області № 168 від 23.09.2022 «Щодо забезпечення організації та експлуатації комплексу тимчасового модульного містечка».

Беручи до уваги, наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням практики наведеної у постановах Верховного Суду, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для забезпечення позову.

Щодо доводів апелянта, які стосуються питання встановлення права власності на об`єкти нерухомого майна та користування земельною ділянкою, то колегія суддів зазначає, що наразі судом апеляційної інстанції відбувається перегляд ухвали про законність підстав для вжиття даних заходів забезпечення позову, а не перегляд рішення по суті спору, тому дослідження вказаних обставин є передчасним.

Також ТОВ «Вітрувія» зазначає, що предмет позову, з яким має намір звернутися Гостомельська селищна військова адміністрація до суду є тотожним з заходами забезпечення позову. Апеляційний суд не погоджується з таким твердженням, оскільки обрані заявником заходи забезпечення позову не є тотожними майбутнім позовним вимогам, вжиття заявлених заходів забезпечення позову не зумовлює жодним чином фактичного вирішення спору по суті, оскільки спрямоване виключно на збереження існуючого становища до прийняття рішення у справі, заборона носить тимчасовий характер і спрямована виключно на ефективний захист порушених прав та інтересів заявника у випадку задоволення позову.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Вищевикладені обставини справи спростовують доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, та на які він посилається як на підставу скасування судового рішення, а тому відхиляються судом.

Таким чином, застосування місцевим господарським судом норм процесуального права відповідає встановленим обставинам справи, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваної ухвали.

Відповідно до частини першої статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покладаються судом на апелянта у відповідності до статті 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 267-270, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітрувія" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Київської області від 06.10.2022 у справі №911/1938/22 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Вітрувія".

Матеріали оскарження ухвали Господарського суду Київської області у справі №911/1938/22 повернути суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 07.03.2023.

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді Т.П. Козир

М.Г. Чорногуз