ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2023 року м.Дніпро Справа № 908/2226/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Антоніка С.Г.(доповідач),

суддів Березкіної О.В., Іванова О.Г.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Лебедченка Миколи Федоровича на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 30.12.2022 ( повний текст ухвали складений та підписаний 30.12.2022., суддя Левкут В.В. ), прийнятої за результатами розгляду матеріалів

зустрічної позовної заяви фізичної особи-підприємця Лебедченка Миколи Федоровича

до відповідача-1 Комунального некомерційного підприємства Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги Запорізької міської ради

до відповідача-2 Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради

про визнання недійсним договору № 01/20 оренди нерухомого майна від 08 січня 2020 року

у справі № 908/2226/22

за позовом комунального некомерційного підприємства Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги Запорізької міської ради

до відповідача фізичної особи-підприємця Лебедченка Миколи Федоровича

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради

про стягнення 274425,35 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 30.12.2022 зустрічну позовну заяву фізичної особи-підприємця Лебедченка Миколи Федоровича до Комунального некомерційного підприємства Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги Запорізької міської ради та Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради про визнання недійсним договору № 01/20 оренди нерухомого майна від 08 січня 2020 року повернуто.

Приймаючи ухвалу, господарський суд виходив з обставин відсутності поважних причини пропуску процесуального строку на подання зустрічної позовної заяви та об`єднання його в одне провадження із первісним позовом.

Не погодившись з ухвалою суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулася Фізична особа-підприємець Лебедченко Микола Федорович.

Апеляційна скарга обгрунтована наступним:

- про наявність судового спору Лебедченко М.Ф. дізнався тільки 07.12.2022 року під час бесіди на прийомі у юрисконсульта сторони позивача за первісним позовом, після чого одразу звернувся до адвоката для надання правової допомоги

- 09.12.2022 представник Лебедченко М.Ф. ознайомився із матеріалами справи № 908/2226/22 у приміщенні Господарського суду Запорізької області, про що міститься підпис представника позивача на заяві про ознайомлення, після чого ЛебедченкоМ.Ф. стало відомим про ухвалу суду про відкриття провадження у даній справі;

- з вказаних обставин ФОП Лебедченко М.Ф. мас право на поновлення пропущеного строку на надання зустрічного позову у справі;

- згідно переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокованні) станом на 10 листопада 2022 року, значиться, зокрема, Запорізька міська територіальна громада;

-копію первісної позовної заяви з додатками, а також ухвалу про відкриття провадження Лебедченко М.Ф. засобами поштового зв`язку не одержував, також, останній не одержував засобами поштового зв`язку ухвалу про відкриття провадження у справі від 14.11.2022

- 04.01.2022 представник Лебедченка М.Ф. звернувся до суду із заявою про повторне ознайомлення з матеріалами господарської справи №908/2226/22 та 05.01.2022 ознайомився з матеріалами справи, так, в матеріалах цієї справи на арк. № 121 міститься поштовий конверт з ухвалою Господарського суду Запорізької області про відкриття провадження у справі від 14.11.2022 (поштове відправлення № 179), який був відправленій судом на адресу ФОП Лебедченка М.Ф. ( АДРЕСА_1 ) та який був повернутий Укрпоштою 23.12.2022 року до суду у зв`язку із закінченням терміну зберігання;

- строк, з якого вказана ухвала суду вважається врученою ФОП Лебедченко Миколі Федоровичу, визначений за правилами п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України (за якими днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому відділенні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду) є 23.12.2022 року (дата проставлення відмітки пошти про повернення поштового відправлення № 179 за закінченням встановленого терміну зберігання), тому строк на подання зустрічного позову встановлений з 23.12.2022, відтак, строк на подання зустрічного позову є не пропущений.

Просить ухвалу суду скасувати та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Комунальне некомерційне підприємство «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради та Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради відзиви на апеляційну скаргу не надавали.

Ухвалою колегії суддів Центрального апеляційного господарського суду від 30.01.2023 ухвалено відкрити апеляційне провадження у справі №908/2226/22. Ухвалено розглянути апеляційну скаргу у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами.

Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 ГПК України).

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі та у відзиві, в межах доводів та вимог апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В провадженні суду перебуває справа №908/2226/22 за позовом Комунального некомерційного підприємства Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги Запорізької міської ради про стягнення з Фізичної особи-підприємця Лебедченка Миколи Федоровича 274425,35 грн., з яких: 266076,10 грн. основного боргу за договором № 01/20 оренди нерухомого майна нежитлових приміщень по вул. Перемоги, 80 від 08.01.2020 та 8349,25 грн. штрафу за прострочення оплати. В якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, позивачем в преамбулі позовної заяви зазначено Департамент комунальної власності та приватизації.

Ухвалою суду від 14.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 908/2226/22.

27.12.2022 до суду надійшов зустрічний позов фізичної особи-підприємця Лебедченка Миколи Федоровича про визнання недійсним договору № 01/20 оренди нерухомого майна нежитлових приміщень по вул. Перемоги, 80 від 08 січня 2020 року, укладеного Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, комунальним некомерційним підприємством Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги Запорізької міської ради та фізичною особою-підприємцем Лебедченко Миколою Федоровичем.

У зустрічному позові заявник просив визнати поважними причини пропуску строку на подання зустрічного позову та поновити строк на подання зустрічного позову, прийняти до розгляду зустрічний позов та об`єднати його в одне провадження із первісним позовом.

В обґрунтування клопотання про визнання поважними причини пропуску строку на подання зустрічного позову та поновлення строку на подання зустрічного позову заявник вказував, що копію первісної позовної заяви з додатками, а також ухвалу про відкриття провадження у справі відповідач за первісним позовом ФОП Лебедченко Микола Федорович, засобами поштового зв`язку не одержував. Про наявність судового спору дізнався тільки 07.12.2022 під час бесіди на прийомі у юрисконсульта сторони позивача за первісним позовом. Представник ФОП Лебедченко Миколи Федоровича 09.12.2022 ознайомився із матеріалами вказаної господарської справи № 908/2226/22. За доводам заявника, тільки після ознайомлення із матеріалами справи ФОП Лебедченко Миколі Федоровичу стало відомо про ухвалу Господарського суду Запорізької області про відкриття провадження від 14.11.2022 у справі № 908/2226/22 і саме з моменту ознайомлення з матеріалами справи ФОП Лебедченко М.Ф. зміг дізнатись про зміст вказаної судової ухвали та зміст позовних вимог заявлених до нього за первісним позовом, тому це є поважною підставою для поновлення строків подання зустрічної позовної заяви. Також заявник посилається на введення воєнного стану в Україні та знаходження Запорізької міської територіальної громади в районі проведення бойових дій, що згідно повідомлення Верховного Суду про особливості здійснення правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, є поважною причиною для поновлення процесуальних строків.

За наслідками розгляду клопотання про поновлення строку на звернення з зустрічним позовом господарським судом винесено оскаржувану ухвалу.

Відповідно до ч.1 статті 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Вирішуючи питання про поновлення процесуальних строків, встановлених законом, суд має враховувати зміст заяви (клопотання) учасника та вчинених ним дій, уникаючи як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом ( п.31 постанови Об`єднаної Палати Касаційного Господарського Суду у складі Верховного Суду від 03 грудня 2018 року у справі № 904/5995/16).

Виходячи з приписів статей 55, 129 Конституції України, застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

Тобто, реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону, в даному випадку - норм ГПК України.

Таким чином, право на пред`явлення зустрічної позовної заяви не є абсолютним, подаючи зустрічну позовну заяву заявник повинен дотримуватись вимог ГПК України щодо її подання.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною першою статті 46 ГПК України передбачено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Пунктом 3 частини другої статті 46 ГПК України визначено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (стаття 113 ГПК України).

Статтею 180 ГПК України визначено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Згідно з статтею 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Обрахування строку на подання відзиву на позов починається відповідно для кожного учасника справи з наступного дня після дати отримання ним ухвали місцевого господарського суду про відкриття провадження у справі.

Реалізація процесуальних прав та обов`язків учасників справі перебуває у тісному зв`язку зі стадіями судового провадження і пов`язана з перебігом процесуальних строків.

Процесуальні строки, з поміж іншого, виступаючи засобом регламентації процесуальних дій учасників справи також виконують функцію юридичного факту, тобто спричиняють виникнення, зміну або припинення процесуальних прав та обов`язків. У механізмі правової регламентації судочинства процесуальні строки мають правоутворююче та преклюзивне значення для суб`єктивних процесуальних прав та обов`язків.

Так, з початком і закінченням перебігу процесуального строку пов`язане настання чітко встановлених юридичних наслідків.

Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення/продовження строку на вчинення процесуальних дій перебуває в межах дискреційних повноважень судів, однак такі повноваження не є необмеженими.

Можливість поновлення/продовження процесуальних строків виникає у тому разі, коли у передбачені строки виконати певному учаснику справи певні процесуальні дії є неможливим, оскільки саме у нього виникли обставини, які перешкоджають їх реалізації та суд має право поновити/продовжити строк, установлений відповідно законом або судом, за клопотанням конкретного відповідного учасника справи в разі його пропущення з поважних причин. У зв`язку з цим для суду має значення й строк, який минув з моменту закінчення строку, встановленого законом або судом до вчинення учасником справи процесуальної дії, стосовно якої заявлено клопотання.

Щодо досліджуваної справи, ухвалою суду від 14.11.2022 справу було прийнято суддею до провадження та запропоновано відповідачу надати відзив на позов протягом 15 днів з дня вручення ухвали.

Копія ухвали суду від 14.11.2022 про відкриття провадження у справі, направлена на адресу ФОП Лебедченка Миколи Федоровича повернулась до суду 27.12.2022 з відміткою пошти за закінченням встановленого терміну зберігання.

При цьому господарським судом досліджено, що з інформації офіційного сайту Укрпошти вбачається, що направлене на адресу ФОП Лебедченко М.Ф. поштове відправлення повернуто за зворотною адресою з копією позовної заяви з додатками 0944) після невдалих спроб вручення 09.11.2022 та 23.11.2022.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням фізичної особи-підприємця Лебедченка Миколи Федоровича є: АДРЕСА_1 та саме на цю адресу направлялись поштове відправлення з копією позовної заяви з додатками та ухвала суду про відкриття провадження у справі.

Статтею 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» встановлено, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відповідно до ч.3 ст.120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому відділенні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Відповідно до п. 99 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 Рекомендовані листи з позначкою Судова повістка, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Судова повістка. Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою Судова повістка, працівник поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за вказаною адресою, яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Відповідно до п. 116 Правил надання послуг поштового зв`язку, У разі невручення рекомендованого листа з позначкою Судова повістка або Адміністративна послуга рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою у порядку, визначеному у пунктах 99, 99-1, 99-2, 99-3, 106 та 114 цих Правил, із зазначенням причини невручення.

З пунктів 99 та 116 вказаних Правил вбачається, що повернення поштою рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» з зазначенням причини «за закінченням терміну зберігання» можливо тільки у разі, якщо під час доставки поштою його не можна було вручити адресату або його уповноваженому представнику (відправлення не вручене під час доставки), та якщо на вкладене до абонентської скриньки адресата повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення адресат не відреагував - не звернувся на пошту для отримання поштового відправлення, проте відправлення чекало адресата (зберігалося) на пошті встановлений законом строк, і лише після його сплину було повернуто за зворотною адресою.

Як роз`яснив Верховний Суд у постанові від 25.06.2018 у справі № 904/9904/17, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, і повернуто підприємством зв`язку із посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення, тощо, то вважається, що адресат був повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Сам лише факт не отримання стороною кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною не виконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 4 ст. 11 ГПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за свою природою потребує регулювання державною. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Крім того, учасники справи в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження; процесуальна бездіяльність скаржника не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом апеляційної інстанції відповідно до вимог процесуального закону (рішення Суду у справах «Пономарьов проти України», «В`ячеслав Корчагін проти Росії»).

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вжито необхідних заходів щодо належного повідомлення ФОП Лебедченка Миколи Федоровича про відкриття провадження у даній справі та про надані строки для звернення з зустрічною позовною заявою.

Отже, враховуючи обставини даної справи та наведені норми законодавства прийняття господарським судом рішення про повернення зустрічної позовної заяви є обгрунтованим.

Вказане спростовує доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі.

Відтак, належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст.75, 76 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі, скаржник не надав.

Оскільки доводи заявника не підтвердилися, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно встановлені всі фактичні обставини справи, їм дана належна правова оцінка, отже підстави для скасування постановленого судового рішення у справі відсутні. Апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Лебедченка Миколи Федоровича залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 30.12.2022 у справі №908/2226/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С.Г. Антонік

Суддя О.В. Березкіна

Суддя О.Г. Іванов