ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2023 р. м. Київ Справа № 911/2234/22

Суддя Господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі 365»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мистецька резиденція «Нота Плюс»
про стягнення 44859,21 грн.
без повідомлення (виклику) учасників справи

суть спору:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі 365» (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мистецька резиденція «Нота Плюс» (далі відповідач) про стягнення 44859,21 грн., з яких 32832,66 грн. основний борг, 4712,52 грн. інфляційні втрати, 582,92 грн. 3% річних, 6731,11 грн. пеня.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про постачання електричної енергії споживачу на умовах обраної Комерційної пропозиції від 05.08.2021 № 10/34 щодо здійснення розрахунку за поставлену електричну енергію.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.12.2022 у даній справі прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження та встановлено відповідачу строк до 03.01.2023 для подачі відзиву на позовну заяву та інших документів, що підтверджують заперечення проти позову. Встановлено позивачу строк для подачі відповіді на відзив до 17.01.2023 та встановлено відповідачу строк до 31.01.2023 для подачі заперечення на відповідь на відзив. Запропоновано відповідачу надати суду у строк встановлений для подання відзиву докази належного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про постачання електричної енергії споживачу на умовах обраної Комерційної пропозиції від 05.08.2021 № 10/34 щодо здійснення розрахунку за поставлену електричну енергію в листопаді 2021 року липні 2022 року включно; контррозрахунок заявлених до стягнення сум інфляційних втрат, 3% річних та пені.

Відповідач повідомлений про відкриття провадження у даній справі у порядку встановленому ч. 5 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України з додержанням вимог частин 3, 4 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, шляхом направлення на адресу його місцезнаходження, належним чином завіреної копії ухвали, рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

У встановлений судом строк відповідач своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався, відзиву на позовну заяву та інших документів до суду не надав.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Між сторонами у справі було укладено договір про постачання електричної енергії споживачу шляхом підписання заяви-приєднання до договору на умовах комерційної пропозиції постачальника від 05.08.2021 № 10/34 (далі договір), відповідно до умов якого позивач постачальник продає електричну енергію відповідачу - споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (п. 1.1 договору).

Згідно з п. 5.4 договору ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни.

Відповідно до п. 5.5 договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Пунктом 5.7 договору передбачено, що оплата за цим договором має бути здійснена споживачем протягом 5 банківських днів з моменту отримання рахунку на оплату або у строк, зазначений у комерційній пропозиції (додаток № 2).

Відповідно до умов Комерційної пропозиції від 05.08.2021 № 10/34 оплата за замовлений обсяг електроенергії за договором має здійснюватися споживачем самостійно у відповідності до узгодженого сторонами графіка оплат. 50% - за 5 днів до початку розрахункового місяця поставки електричної енергії, 50% - остаточний розрахунок споживача за електричну енергію за розрахунковий період здійснюється в строк до 8 числа, місяця наступного за розрахунковим (місяцем поставки), відповідно до фактичного обсягу електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом, у передбачених законом випадках), на підставі отриманого споживачем від постачальника рахунка, в якому зазначаються суми до сплати за використану електричну енергію. Розрахунковим періодом є календарний місяць який встановлюється з 1 числа місяця до такого ж числа наступного місяця (п. 4, 5 Комерційної пропозиції від 05.08.2021 № 10/34).

Пунктом 6 Комерційної пропозиції від 05.08.2021 № 10/34 передбачено, що споживач здійснює оплату послуг з розподілу через постачальника. При цьому, споживач здійснює оплату послуг з розподілу, на рахунок постачальника зазначений у даній комерційній пропозиції, за тарифом, встановленим НКРЕКП, за 5 днів до початку розрахункового місяця у розмірі 100% вартості послуг згідно заявленим обсягам споживання електричної енергії на відповідний розрахунковий період.

Договір набирає чинності з дня підписання заяви приєднання та діє до 31.12.2021. Договір вважається автоматично продовженим на один календарний рік, якщо жодна із сторін не направила другій стороні письмове повідомлення про розірвання договору за 21 день до дня його закінчення (п. 12 Комерційної пропозиції від 05.08.2021 № 10/34).

В додатку № 1 до договору сторони погодили обсяги очікуваного споживання електричної енергії на 2021 рік.

Як зазначає позивач, він на виконання умов договору поставив відповідачу електричну енергію на суму 66053,49 грн., на підтвердження чого надав суду наступні акти прийому-передачі електроенергії: від 31.10.2021 № 3538 на суму 17751,91 грн., від 30.11.2021 № 4066 на суму 9625,70 грн., від 31.12.2021 № 4482 на 8621,47 грн., від 31.01.2022 № 159 на суму 3850,01 грн., від 28.02.2022 № 496 на суму 2913,77 грн., від 31.05.2022 № 1574 на суму 3470,29 грн., від 30.06.2022 № 1922 на суму 3369,62 грн., від 31.07.2022 № 2342 на суму 3777,29 грн. та наступні акти наданих послуг: від 31.10.2021 № 3561 на суму 4460,95 грн., від 01.11.2021 № 3907 на суму 4256,23 грн., від 30.11.2021 № 4190 на суму 2059,40 грн., від 31.12.2021 № 4522 на суму 1896,85 грн.

Вказані акти та рахунки для оплати позивач надіслав на електронну адресу відповідача, яка вказана ним у заяві-приєднання до договору.

Враховуючи, що відповідач своїх зобов`язань щодо здійснення розрахунку за поставлену електричну енергію згідно вищезазначених актів в повному обсязі не виконав, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача на його користь 32832,66 грн. заборгованості.

Відповідно до ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Статтею 275 Господарського кодексу України передбачено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії».

Згідно з ч. 6, 7 ст. 276 Господарського кодексу України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Пунктом 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 14.03.2018 № 312 визначено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується: протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка непобутовим споживачем; протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем; в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 57 Закону України «Про ринок електричної енергії» електропостачальники мають право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Проте, всупереч згаданих приписів закону, положень укладеного між сторонами у справі договору, відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо здійснення розрахунку за поставлену електричну енергію згідно вищезазначених актів, в зв`язку з чим, за ним на час розгляду справи рахується борг в розмірі 32832,66 грн. Доказів сплати вказаного боргу відповідач суду не надав.

Згідно з вимогами ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, суд вважає, що позивачем правомірно заявлено позов про стягнення 32832,66 грн. заборгованості за поставлену електричну енергію.

Враховуючи те, що відповідач порушив строки виконання грошового зобов`язання щодо здійснення повного розрахунку за спожиту електричну енергію, позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати та 3% річних з прострочених сум грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача інфляційні втрати з прострочених сум за загальний період прострочення з 08.11.2021 по 30.09.2022 складають 4712,52 грн., 3% річних з прострочених сум за загальний період прострочення з 08.11.2021 по 30.09.2022 складають 582,92 грн.

Здійснений позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних є арифметично вірним, відповідає вказаним нормам законодавства та обставинам справи, а тому вимоги у вказаній частині позову є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також позивач на підставі умов п. 7 комерційної пропозиції просить суд стягнути з відповідача за прострочення оплати спожитої електричної енергії, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, за кожен день прострочення, яка за розрахунком позивача за період прострочення з 08.11.2021 по 30.09.2022 складає 6731,11 грн.

Згідно з п. 7 комерційної пропозиції за внесення платежів, передбачених умовами договору, з порушенням термінів, визначених цією комерційною пропозицією, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, а згідно частини першої ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Стаття 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» визначає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Здійснений позивачем розрахунок пені є арифметично вірним, відповідає вказаним нормам законодавства та обставинам справи, а тому вимоги у вказаній частині позову є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

З огляду на зазначене та враховуючи, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття рішення не погашений, його розмір підтверджується наявними матеріалами справи, а також враховуючи те, що відповідач порушив строки виконання грошового зобов`язання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 32832,66 грн. основного боргу, 4712,52 грн. інфляційних втрат, 582,92 грн. 3% річних, 6731,11 грн. пені є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору у відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на відповідача.

Керуючись ст. 129-1 Конституції України, ст. 13, 74, 123, 129, 165, 178, 232, 233, 236-238, 240, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі 365» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мистецька резиденція «Нота Плюс» про стягнення 44859,21 грн., з яких 32832,66 грн. основний борг, 4712,52 грн. інфляційні втрати, 582,92 грн. 3% річних, 6731,11 грн. пеня задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мистецька резиденція «Нота Плюс» (вул. Соснова, 87, смт Ворзель, м. Ірпінь, Київська обл., 08296, ідентифікаційний код 43533672) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі 365» (вул. Володимирська, 18/2, кв. 12, м. Київ, 01001, ідентифікаційний код 41447959) 32832 (тридцять дві тисячі вісімсот тридцять дві) грн. 66 коп. основного боргу, 4712 (чотири тисячі сімсот дванадцять) грн. 52 коп. інфляційних втрат, 582 (п`ятсот вісімдесят дві) грн. 92 коп. 3% річних, 6731 (шість тисяч сімсот тридцять одну) грн. 11 коп. пені, 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення Господарського суду Київської області набирає законної сили у строк та порядку передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у строк визначений ст. 256 ГПК України в порядку передбаченому ст. 257 ГПК України з врахуванням пп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Дата складання та підписання повного тексту рішення 06.03.2023.

Суддя Ю.В. Подоляк