ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

08.03.2023м. ДніпроСправа № 904/1012/23
Суддя господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АВ МЕТАЛ ГРУП» про вжиття заходів забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВ МЕТАЛ ГРУП» м. Дніпро

до Приватного підприємства «ПЛАЗІС-ЄМ» м. Кривий Ріг

про стягнення суми боргу в розмірі 5668916грн.19коп., пені в розмірі 1006736грн.24коп., 3% річних в розмірі 168363грн.10коп., інфляційних витрат в розмірі 1288253грн.77коп.

ОСОБА_1

без участі представників сторін

ВСТАНОВИВ: Товариство з обмеженою відповідальністю «АВ МЕТАЛ ГРУП» звернулось до Приватного підприємства «ПЛАЗІС-ЄМ» з позовом про стягнення суми боргу в розмірі 5668916грн.19коп., пені в розмірі 1006736грн.24коп., 3% річних в розмірі 168363грн.10коп., інфляційних витрат в розмірі 1288253грн.77коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань з оплати товару, поставленого на підставі договору поставки №717КР від 06.01.2017.

Позивач зазначає, що на виконання договору №717КР від 06.01.2017 поставив відповідачу товар на загальну суму 96696037грн.34коп., який не був сплачений в повному обсязі. Станом на день подання позову сума боргу за договором становить 5668916грн.19коп.

Позивач стверджує, що відповідач має заборгованість з оплати товару, поставленого за видатковими накладними: №5597711 від 25.11.2021 на суму 553597грн.18коп. (сума боргу в розмірі 301112грн.34коп.), №5628543 від 10.12.2021 на суму 477155грн.54коп. (сума боргу в розмірі 247155грн.54коп.), №5601335 від 26.11.2021 на суму 221282грн.56коп., №5602284 від 29.11.2021 на суму 236730грн.19коп., №5614435 від 03.12.2021 на суму 591549грн.18коп., №5614951 від 03.12.2021 на суму 118049грн.48коп., №5628592 від 10.12.2021 на суму 75910грн.30коп., №56516237 від 22.12.2021 на суму 126506грн.48коп., №5652230 від 22.12.2021 на суму 97831грн.76коп., №5661560 від 29.12.2021 на суму 484585грн.48коп., №5002166 від 05.01.2022 на суму 291662грн.66коп., №5002171 від 05.01.2023 на суму 51663грн.48коп., №5004561 від 10.01.2023 на суму 279257грн.17коп., №№5017424 від 18.01.2022 на суму 107577грн.98коп., №5017447 від 18.01.2022 на суму 530816грн.42коп., №5045442 від 04.02.2022 на суму 126329грн.50коп., №5045464 від 04.02.2022 на суму 198769грн.54коп., №5061214 від 14.02.2022 на суму 73230грн.68коп., №5080642 від 28.02.2022 на суму 111302грн.63коп., №5080645 від 28.02.2023 на суму 542414грн.27коп., №5125271 від 18.05.2022 на суму 519699грн.71коп., №5132177 від 25.05.2022 на суму 335478грн.84коп.

Посилаючись на пункт 7.1 договору, позивач нарахував та заявив до стягнення пеню в розмірі 1006736грн.24коп. за загальний період з 12.01.2022 по 11.01.2023.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та заявив до стягнення 3%річних в розмірі 168363грн.10коп. за загальний період з 12.01.2022 по 21.02.2023 та інфляційні втрати в розмірі 1288253грн.77коп.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.03.2023 позов прийнятий до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче засідання на 21.03.2023.

На адресу суду 07.03.2023 надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «АВ МЕТАЛ ГРУП» про вжиття заходів забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на грошові кошти відповідача, що знаходяться на розрахункових рахунках НОМЕР_1 в АТ "УКРЕКСІМБАНК", м. Київ та НОМЕР_2 в ПАТ "Укрсиббанк", МФО 351005, а також на всіх інших розрахункових рахунках, що будуть виявлені.

- накладення арешту на рухоме та нерухоме майно відповідача, що буде виявлено.

В обґрунтування наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову позивач посилається на - великий розмір заборгованості; значний строк для оплати товару за специфікаціями та невиконання відповідачем свого обов`язку протягом цього строку; низьку платіжну дисципліну та здійснення платежів без посилання на рахунок; утворення заборгованості до введення воєнного стану на території України; відсутність у відповіді на претензію графіку погашення заборгованості.

Позивач зазначає, що з огляду на великий розмір заборгованості, на момент вчинення виконавчих дій із виконання рішення суду в даній справі у відповідача не залишиться коштів для забезпечення виконання своїх зобов`язань перед позивачем.

Позивач також вказує про недоцільність застосування зустрічного забезпечення, враховуючи значні збитки завдані відповідачем позивачу (8132269грн.30коп.) та несення витрат на сплату судового збору за подання позову, за подання заяви про забезпечення позову.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом цієї норми обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Згідно з положеннями пункту 1 частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

При вирішенні питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Таким чином необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду.

Адекватність заходу для забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (у тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Положеннями частини третьої статті 13, частин першої та третьої статті 74 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За змістом статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановить наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Для забезпечення позову має бути підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 02.04.2019 у справі №914/2555/18.

Отже, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди щодо виконання рішення. (Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 10.02.2021 у справі №911/1159/14).

Позивач просить забезпечити позов та вказує на можливе порушення у майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача

Позивач не долучив до заяви докази, що підтверджували наведені позивачем у заяві доводи, що невжиття таких заходів спроможне істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. Зокрема, позивач не надав доказів конкретних дій відповідача, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після подання позову до суду, в тому числі і дій спрямованих на безпідставне витрачання ними коштів чи приховування активів тощо.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «АВ МЕТАЛ ГРУП» про забезпечення позову у зв`язку з недоведеністю обставин, з якими заявник пов`язує необхідність забезпечення поданого ним позову.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за подання заяви про забезпечення позову покладається на заявника.

Керуючись статтями 13, 74, 76, 77, 79, 129, 136 - 140, 232 - 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «АВ МЕТАЛ ГРУП» про вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Р.Г. Новікова