ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.01.2023 Справа № 917/999/22
про стягнення 149 424,34 грн.
Суддя Солодюк О.В.
Секретар судового засідання Олійник Н. І.
Учасники справи згідно протоколу судового засідання
Розглядається позовна заява про стягнення 149 424,34 грн заборгованості по договору оренди землі №25/18 від 07.12.2018, з них 147 469,46 грн - основного боргу по орендній платі за період з 01.09.2020 по 31.05.2021, 1 954,88 грн - пені за період з 29.06.2021 по 03.09.2021р.
Ухвалою суду від 01.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 04.10.2022 на 09-50 годин.
Ухвалою суду від 17.10.2022 призначено розгляд справи на 10.11.2022 на 09-50 годин, оскільки судове засідання, призначене на 04.10.2022 на 09-50 годин, не відбулося у зв`язку з перебуванням судді у відпустці.
Ухвалою суду від 10.11.2022 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 20.12.2022 на 11-50 годин.
Ухвалою від 20.12.2022 судом відкладено розгляд справи на 26.01.2023 на 11-55 годин.
Відповідач відзив на позов не надав, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений, що підтверджується поштовим повідомленням.
Згідно ч. 2 ст. 178 ГПК України справа розглядається за наявними матеріалами.
В судовому засіданні 26.01.2023 ухвалено рішення без його проголошення згідно ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд, встановив.
Відповідно до умов аукціону термін оренди земельної ділянки встановлювався у три роки.
Переможцем земельних торгів (аукціону) було визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «Корпорація СВС», що запропонувало річну орендну плату у розмірі 240 292,05 грн без ПДВ, що станове 3,01% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки.
Процедура проведення аукціону та його результати оформлені Протоколом №1 земельних торгів у формі аукціону від 07 грудня 2018 року (а.с.6-8).
07 грудня 2018 року між Горішньоплавнівською міською радою Полтавської області (орендодавець) (далі-позивач) та переможцем земельних торгів (аукціону) Товариством з обмеженою відповідальністю «Корпорація СВС» (орендар) (далі-відповідач) був укладений договір оренди землі № 25/18 строком на три роки (а.с.14-16).
Відповідно до п. 5 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладення договору становить: 7969885 грн 76 коп.
Відповідно до п. 9 договору відповідач зобов`язувався вносити орендну плату в розмірі 3,0149999 % від нормативної грошової оцінки землі, що складає 240 292 грн. 05 коп. на рік згідно з Протоколом земельних торгів у формі аукціону №1 від 07 грудня 2018 року. Річна орендна плата за перший рік користування земельною ділянкою підлягає сплаті переможцем земельних торгів не пізніше трьох банківських днів з дня укладення відповідного договору оренди земельної ділянки.
Пунктом 10 договору визначено, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації.
При зміні коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки землі, зміні нормативної грошової оцінки земельної ділянки, розмір орендної плати за землю буде змінюватися без внесення змін до цього договору.
Відповідно до п. 11 договору орендна плата вноситься у такі строки: річна орендна плата за перший рік користування земельною ділянкою підлягає сплаті переможцем земельних торгів не пізніше трьох банківських днів з дня укладення відповідного договору оренди земельної ділянки; за подальші роки оренди - щомісячно до 30 числа місяця, наступного за звітним.
Як зазначає позивач, відповідач свої зобов`язання щодо внесення річної орендної плати за перший рік користування земельною ділянкою виконав, сплативши кошти в розмірі 240 292 грн 05 коп.
Рішенням 1-ої сесії 8 скликання Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області від 12.11.2020 «Про найменування та визначення поштової адреси представницького органу місцевого самоврядування та його виконавчого органу» було змінено найменування представницького органу місцевого самоврядування, а саме міської ради з Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області на Горішньоплавнівську міську раду Кременчуцького району Полтавської області (а.с.10).

Рішенням 3-ої сесії 8 скликання Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області від 22 грудня 2020 «Про припинення договору оренди землі з ТОВ «Корпорація СВС» на земельну ділянку по вулиці Будівельників,45» було вирішено, зокрема, припинити дію договору оренди землі №25/18 від 07.12.2018, укладений з Товариством з обмеженою відповідальністю «Корпорація СВС» на земельну ділянку по вул. Будівельників,45 (кадастровий номер :50:030:0184) площею 6,7064 га за згодою сторін (а.с.11).

Керуючись прийнятим рішенням, між міською радою та товариством було укладено Додаткову угоду № 1/21 від 06.04.2021 до Договору оренди землі № 25/18 від 07.12.2018, якою сторони припинили Договір оренди землі № 25/18 від 07.12.2018, укладений на земельну ділянку по вул. Будівельників,45 (кадастровий номер :50:030:0184) площею 6,7064 га (а.с.9).

Протягом дії правочину відповідач неналежним чином виконував взяті на себе зобов`язання в частині сплати орендної плати, внаслідок чого за ним перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі 147 469, 46 грн за період з 01.09.2020р. по 31.05.2021 (орендна плата за квітень 2021 - 2 468,75 грн, строк оплати до 31.05.2021).

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Між сторонами виникли взаємні права та обов`язки на підставі укладеного договору оренди землі.

Статтею 93 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до статті 2 зазначеного Закону відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Однією з істотних умов договору оренди є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (стаття 15 Закону України «Про оренду землі»).

За змістом ч. 1 ст. 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка.

Згідно зі статтею 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до вимог статті 96 Земельного кодексу України, землекористувач зобов`язаний своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Згідно ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Згідно з абз. 1 п. 1 ст. 288.1 ст. 288 ПК України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Підпунктом 14.1.147 пункту 14.1 ст.14 ПК України встановлено, що плата за землю -обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до п.п. 14.1.73. пункту 14.1 ст.14 ПК України землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Згідно з пунктом 269.1 ст.269 ПК України платниками податку (плати за землю) є: 269.1.1. власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); 269.1.2. землекористувачі.

Відповідно до пункту 270.1 ст.270 ПК України об`єктами оподаткування є: 270.1.1. земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; 270.1.2. земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Пунктом 271.1 ст. 271 ПК України передбачено, що базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Відповідно до пункту 287.1 ст.287 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою

Згідно зі ст.ст.125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін та погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст. 628 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 173 - 175 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. Майново - господарськими визнаються цивільно - правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, зокрема договорів та інших правочинів.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За ст.ст.525,526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Доказів погашення боргу в сумі 147 469,46 грн відповідачем не надано.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача суми боргу з орендної плати за користування спірною земельною ділянкою по договору оренди землі № 25/18 від 07.12.2018 та додаткової угоди до нього №1/21 від 06.04.2021 в сумі 147 469,46 грн за період з 01.09.2020 по 31.05.2021 обгрунтована, не оспорена відповідачем та підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 13 умов договору у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірах, визначених Податковим кодексом України, несплаченої суми за кожний день прострочення.

Позивачем відповідачу нараховано пеню в сумі 1 954,88 грн станом на 03.09.2021 (з 29.06.2021 по 03.09.2021).

Суд зазначає, що згідно ст. 547, 548, 551 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ст.ст. 1,3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Оскільки пунктом 13 договору оренди землі № 25/18 від 07.12.2018 розмір пені не встановлений, вимога позивача про стягнення з відповідача 1 954,88 грн. пені за період з 29.06.2021 по 03.09.2021 безпідставна і задоволенню судом не підлягає.

Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судовий збір згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 210, 232, 233, 236, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "СВС", вул. Героїв України, 96, м. Світловодськ, Кіровоградської області,27500, на користь Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, вул. Миру, 24, м. Горішні Плавні, Полтавської області,39803, , перерахувавши за наступними реквізитами: ГУК у Полтавській області, м. Горішні Плавні, код за , банк отримувача: Казначейство України, р/р UA0016664, код класифікації доходів бюджету: 18010600, призначення платежу «Орендна плата з юридичних осіб» 147 469,46 грн основного боргу по орендній платі за землю, 2 481,00 грн витрати по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В решті позову - відмовити.

Згідно ч.1,ч.2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Солодюк О.В.