ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" березня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/750/22

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Соловей Л.А.

секретар судового засідання: Васильєвій Т.О.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу

за позовом Malag & Soltau GmbH (м.Гоппегартен, Німеччина), представник Мельник Павло Петрович (м.Мукачево Закарпатської області)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛЬ МЕЛІНА" (м.Олевськ Житомирської області)

про стягнення 39 230,18 дол.США

Позивач - Malag &Soltau GmbH звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛЬ МЕЛІНА" попередньої оплати за контрактом №0503-2021 від 05.03.2021.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на неналежне виконання відповідачем умов контракту №0503-2021 від 05.03.2021 в частині поставки оплаченого товару.

Ухвалою суду від 20.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначене на 21.11.2022.

Розгляд справи у підготовчому провадженні двічі було відкладено.

Ухвалою суду від 07.02.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу №906/750/22 до судового розгляду по суті на 07.03.2023.

Представник позивача в судове засідання 07.03.2023 не з`явився. В адресованій господарському суду заяві від 07.03.2023 повідомив, що станом на 06.03.2023 заборгованість відповідача не змінилась та становить 39230,18 доларів США, просив справу розглядати без участі представника позивача; позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, відзиву на позов не подав, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Слід зазначити, що ухвали господарського суду від 20.10.2022, 21.11.2022, 17.01.2023 та 07.02.2023, які направлялась господарським судом рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на юридичну адресу відповідача, зазначену у позовній заяві, повернулись до суду з відміткою відділення поштового зв`язку "адресат відсутній за вказаною адресою".

Крім того, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи та право подати заяви по суті спору, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвали суду від 19.12.2022, від 17.01.2023 та від 07.02.2023, направлені судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення також на адресу засновника ТОВ "ЕЛЬ МЕЛІНА", однак повернуті об`єктом поштового зв`язку з відмітками "адресат відсутній за вказаною адресою".

У даному випадку суд приймає до уваги те, що неотримання відповідачем кореспонденції, яка направлялася судом на його адресу, зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу. Дана адреса зазначена як місцезнаходження в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Частиною 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" передбачено, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Окрім того, Єдиний державний реєстр судових рішень забезпечує відкритий безоплатний та цілодобовий доступ на офіційному веб-порталі судової влади України до внесених до такого реєстру судових рішень.

Слід врахувати, що відповідач зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання та в розумні інтервали часу - вживати заходів, щоб дізнатись про стан розгляду справи. Вищезазначені положення у сукупності зобов`язують відповідача до активної ролі в судовому розгляді справи для забезпечення найкоротшого строку вирішення спору та усунення обставин, що призводять до затягування господарського процесу.

Суд також звертає увагу, що у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" від 07.07.1989 р.).

Згідно з частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд констатує, що ним було виконано умови Господарського процесуального кодексу України стосовно належного повідомлення учасників справи про час і місце розгляду справи, проте своїми процесуальними правами відповідач не скористався, явки представника в судові засідання не забезпечив, причин неявки не повідомляв, відзиву не подав. Враховуючи належне повідомлення відповідача про дату судового засідання, достатність документів наявних у матеріалах справи для вирішення спору по суті, суд не вважає відсутність представника відповідача у даному судовому засіданні перешкодою для вирішення спору по суті, а тому дійшов висновку про розгляду справи за наявними у ній матеріалами згідно з ч.9 ст.165 ГПК України та ч.2 ст.178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

05.03.2021 між Malag & Soltau GmbH (покупець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕЛЬ МЕЛІНА" (продавець, відповідач) укладено контракт №0503-2021 (а.с.46-51).

Відповідно до п.1.1. контракту, подавець на замовлення покупця зобов`язується зробити і передати покупцеві елементи дерев`яних піддонів, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити вказаний товар відповідно до специфікації, що додаються, які є невід`ємною частиною цього контракту.

Ціна на товар, що постачається відповідно до цього контракту, встановлюється в доларах (USA) і вказана в специфікації, яка є невід`ємною частиною цього контракту (п.2.1. контракту).

Пунктом 2.1. контракту сторони погодили, що платіж за поставлений товар здійснюється банківським переказом на валютний рахунок продавця в доларах США, за рахунком, виписаним продавцем на вартість фактично відвантаженого товару, відповідно до рахунку-фактури, протягом 2-х банківських днів з моменту приймання товару за якістю та кількістю на складі покупця.

Згідно п.5.3. контракту, форма оплати як і вартість товару, на підставі об`єктивних причин може бути змінена за згодою сторін та задокументована окремою угодою, яка є невід`ємним доповненням до цього контракту.

Цей контракт набирає чинності з моменту підписання обома сторонами та діє до 31.12.2021 (п.10.1. контракту).

Слід зазначити, що сторони відійшли від умов контракту в частині здійснення післяплати за товар, натомість згідно виставлених рахунків позивач перерахував на розрахунковий рахунок відповідача 108800,00 доларів США та 15132,00 євро передплати, що підтверджується платіжними документами від 16.03.2021 на суму 8400,00 доларів США,, від 12.05.2021 на суму 14630,00 доларів США, 17.05.2021 на суму 5300,00 доларів США, 09.07.2021 на суму 20900,00 доларів США, 20.07.2021 на суму 15132,00 євро, 02.08.2021 на суму 16350,00 доларів США, 11.08.2021 на суму 22100,00 доларів США, 19.08.2021 на суму 3400,00 доларів США, 24.08.2021 на суму 17800,00 доларів США (а.с.60-77).

Однак відповідач товар обумовлений умовами контракту №0503-2021 поставив лише частково, у зв`язку з чим позивач 26.05.2022 направив на адресу ТОВ "ЕЛЬ МЕЛІНА" претензію з проханням повернути попередню оплату у загальному розмірі 39011,69 доларів США не пізніше 5 календарних днів з моменту отримання вимоги (а.с.30-31).

Зазначену претензію відповідач залишив без відповіді та задоволення, що в свою чергу стало підставою для звернення позивача з даним позовом до Господарського суду Житомирської області про стягнення 39230,18 доларів США попередньої оплати за товар.

Дослідивши в сукупності всі обставини та матеріали справи, господарський суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Предметом спору у даній справі є вимога про повернення сплаченої на виконання умов контракту №0503-2021 від 05.03.2021 попередньої оплати.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст.627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частина 1 ст.626 Цивільного кодексу України встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За приписами ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як свідчать матеріали справи, позивач здійснив відповідачу передплату у розмірі 108800,00 доларів США та 15132,00 євро.

Таким чином у відповідача, внаслідок оплати позивачем товару, виник кореспондуючий обов`язок поставити його.

Проте відповідач здійснив часткову поставку елементів дерев`яних піддонів та не повернув позивачу сплачені в якості попередньої оплати 39230,18 доларів США.

Згідно з ст.526 ЦК України та ст.193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами ч.2 ст.693 ЦК України передбачено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

З огляду на вказану норму, порушення продавцем строку передання покупцеві попередньо оплачених товарів породжує на стороні покупця дві правомочності, одну із яких покупець може використати на свій розсуд: 1) пред`явити вимогу про передання оплаченого товару; 2) вимагати повернення суми попередньої оплати. Реалізація другої із названих правомочностей означає, що він конклюдентними діями відмовився від прийняття виконання. Відмову від прийняття виконання в такий спосіб у цьому випадку слід вважати такою, що ґрунтується на спеціальному положенні ч.2 ст.693 ЦК України і є правомірною.

Отже, визначене цією нормою право покупця вимагати від продавця повернення суми попередньої оплати є за своїм змістом правом покупця на односторонню відмову від зобов`язання, внаслідок якої припиняється зобов`язання продавця перед покупцем по поставці товару і виникає нове грошове зобов`язання.

Керуючись наведеним, позивач направив відповідачу 26.05.2022 претензію, в якій просив повернути сплачені ним грошові кошти за непоставлену продукцію.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що ТОВ "ЕЛЬ МЕЛІНА" здійснило поставку продукції, обумовленої контрактом №0503-2021 від 05.03.2021 у повному обсязі або докази повернення попередньої оплати у сумі 39230,18 доларів США.

Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить.

Із аналізу наведених правових норм можна зробити висновок, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України.

Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, належним виконанням зобов`язання з боку постачальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена контрактом , а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

Крім того, висновки про можливість ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті містяться й у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі №14-134цс18 та 16 січня 2019 року у справі №373/2054/16-ц.

Не суперечить чинному законодавству також як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті за договорами поставки.

У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі ВС від 19.03.2021 за №904/2073/19 зроблено висновок про те, що на кожну із сторін, яка підписує договір, покладається обов`язок узгодження усіх спірних питань, які виникають під час укладення договору, до моменту його підписання, та самостійного аналізу можливих негативних наслідків при підписанні такого договору, а також кожна сторона не позбавлена права відмовитись від підписання договору, якщо його умови чи частина суперечить інтересам сторони або нормам чинного законодавства.

Матеріалами справи підтверджено, що станом на час розгляду справи сума попередньої оплати у розмірі 39230,18 доларів США відповідачем не повернута. Тоді як, в силу приписів ст.193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

З огляду на вищенаведені встановлені обставини справи, вимоги позивача про стягнення з ТОВ "ЕЛЬ МЕЛІНА" 39230,18 доларів США, яка фактично є поверненням попередньої оплати, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Як визначає ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 ГПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволення у повному обсязі.

Судові витрати, відповідно до ст.129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Malag & Soltau GmbH, представник Мельник Павло Петрович до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛЬ МЕЛІНА" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛЬ МЕЛІНА" (вул.Олевської республіки, 65, м.Олевськ, Житомирська область, 11000, )

на користь Malag & Soltau GmbH (вул.Каренале,8, м.Гоппегартен, Німеччина,15366, код в Німеччині 167804364, IBAN DE, Bank Commerzbank, BIC COBADEFFXXX)

- 39230,18 доларів США;

- 21513,73грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Соловей Л.А.

Віддрукувати: 3 прим.1 - в справу;

2 - представнику позивача адвокату Мельнику П.П. (пл.Кирила і Мефодія, 29/3, м.Мукачево, Закарпатська обл., 89600) (рек) +

на ел. пошту: ІНФОРМАЦІЯ_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 3 - відповідачу (рек.)