РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.02.2023Справа № 910/9774/22

Суддя Н.Плотницька, розглянувши справу

за позовомОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
доАвтостояночного кооперативу "Північний" (02217, місто Київ, вул. Драйзера, 1)
провизнання незаконним та скасування рішення
Представники сторін
від позивача:не з`явились
від відповідача: не з`явились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

26.09.2022 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогами до Автостояночного кооперативу "Північний" про визнання незаконним та скасування рішення загальних зборів членів автостояночного кооперативу "Північний", оформленого пунктом 5 протоколу № 1 від 01.06.2021 щодо надання правлінню вирішувати всі фінансові питання кооперативу, зокрема самостійно визначати та встановлювати розміри вступних та членських внесків; надання правлінню повноваження одноособово приймати рішення та затверджувати виключення з членів кооперативу без будь яких погоджень та затверджень з боку загальних зборів; надання правлінню повноваження вести анкети для опитування будь яких важливих питань.

Позов обґрунтований тим, що оскаржуване рішення суперечить положенням пунктів 7.6, 8.6 статуту Автостояночного кооперативу "Північний" та статті 8 Закону України "Про кооперацію".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.10.2022 відкрито провадження у справі № 910/9774/22, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 03.11.2022.

28.10.2022 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

03.11.2022 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли заява про зменшення розміру позовних вимог та відповідь на відзив на позовну заяву.

Підготовче засідання призначене на 03.11.2022 не відбулося, у зв`язку з перебуванням судді Н.Плотницької на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.11.2022 суд, в порядку статті 120 Господарського процесуального кодексу України, повідомив учасників судового процесу про призначення підготовчого засідання на 01.12.2022.

Підготовче засідання призначене на 01.12.2022 не відбулося.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.12.2022 суд, в порядку статті 120 Господарського процесуального кодексу України, повідомив учасників судового процесу про призначення підготовчого засідання на 16.01.2023.

У підготовчому засіданні 16.01.2023 суд протокольною ухвалою постановив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 16.02.2023.

13.02.2023 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про долучення додаткових доказів до матеріалів справи.

В системі "Електронний суд" від представника позивача надійшла, сформована 14.02.2022 заява про визнання позову.

В системі "Електронний суд" від представника позивача надійшла, сформована 16.02.2022 заява про розгляд справи без участі.

У судове засідання 03.10.2022 представники сторін не з`явилися.

Представник відповідача в судове засідання не зв`язався вимоги ухвали суду про відкриття провадження у справі не виконав, про розгляд справи був повідомлений належним чином, а саме на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Суд розглянувши, подану позивачем, заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд визнати незаконним та скасувати рішення загальних зборів членів автостояночного кооперативу "Північний", оформлені протоколом № 1 від 01.06.2021 в частині пункту п`ятого щодо: надання правлінню вирішувати всі фінансові питання кооперативу, зокрема самостійно визначати та встановлювати розміри вступних та членських внесків; надання правлінню повноваження одноособово приймати рішення та затверджувати виключення з членів кооперативу без будь яких погоджень та затверджень з боку загальних зборів, зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Як збільшення чи зменшення розміру позовних вимог необхідно розуміти зміну кількісних показників, в яких виражена позовна вимога (збільшення чи зменшення ціни позову, збільшення чи зменшення кількості товару тощо). Тобто збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір заявлених вимог.

Також суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 46 Господарського процесуального кодексу України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права чи охоронюваного законом інтересу.

Отже, зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до суду, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується відповідна позовна вимога.

З огляду на те, що зменшенню підлягають лише кількісних показників, а позивачем заявлено вимоги немайнового характеру, та враховуючи заяву відповідача про визнання позову, суд розцінює заяву про зменшення розміру позовних вимог як зміну предмету позову та розглядає вимоги позивача про визнання незаконним та скасування рішення загальних зборів членів автостояночного кооперативу "Північний", оформлені протоколом № 1 від 01.06.2021 в частині пункту п`ятого щодо: надання правлінню вирішувати всі фінансові питання кооперативу, зокрема самостійно визначати та встановлювати розміри вступних та членських внесків; надання правлінню повноваження одноособово приймати рішення та затверджувати виключення з членів кооперативу без будь-яких погоджень та затверджень з боку загальних зборів.

У судовому засіданні 16.02.2023 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.06.2021 відбулися збори членів Автостояночного кооперативу "Північний", які оформлені протоколом № 1 загальних зборів Автостояночного кооперативу "Північний". За результатами вказаних зборів були прийняті наступні рішення, зокрема відповідно до пункту 5, вирішено: надати правлінню вирішувати всі фінансові питання кооперативу, зокрема самостійно визначати та встановлювати розміри вступних та членських внесків; надати правлінню повноваження одноособово приймати рішення та затверджувати виключення з членів кооперативу без будь яких погоджень та затверджень з боку загальних зборів; надати правлінню повноваження вести анкети для опитування будь яких важливих питань.

Позивач вказує на, що рішення загальних зборів членів Автостояночного кооперативу "Північний", в частині пункту 5, суперечить положенням пунктів 7.6, 8.6 статуту Автостояночного кооперативу "Північний" та статті 8 Закону України "Про кооперацію", внаслідок чого підлягає визнанню незаконним та скасуванню.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивачів підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною 1 статті 16 Цивільного кодекс України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 статті 167 Господарського кодексу України визначено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Господарською діяльністю у Господарському кодексі України вважається діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Цей Кодекс розрізняє господарську діяльність, яка має на меті отримання прибутку (підприємництво) і некомерційну господарську діяльність, яка здійснюється без такої мети (стаття 3).

За способом утворення (заснування) та формування статутного капіталу стаття 63 Господарського кодексу України відносить кооперативні підприємства до корпоративних, а за формою власності - до підприємств колективної власності.

Корпоративне підприємство характеризується тим, що утворюється, як правило, двома або більше засновниками за їх спільним рішенням (договором), діє на основі об`єднання майна та/або підприємницької чи трудової діяльності засновників (учасників), їх спільного управління справами, на основі корпоративних прав, у тому числі через органи, що ними створюються, участі засновників (учасників) у розподілі доходів та ризиків підприємства.

Підприємством колективної власності визнається корпоративне або унітарне підприємство, що діє на основі колективної власності засновника (засновників) (стаття 93 Господарського кодексу України).

Кооперативи як добровільні об`єднання громадян з метою спільного вирішення ними економічних, соціально-побутових та інших питань можуть створюватися у різних галузях (виробничі, споживчі, житлові тощо). Діяльність різних видів кооперативів регулюється законом. Господарська діяльність кооперативів повинна здійснюватися відповідно до вимог цього Кодексу, інших законодавчих актів (стаття 94 Господарського кодексу України).

Зазначені норми кореспондуються із нормами статей 83, 85, 86 Цивільного кодексу України, згідно з положеннями яких юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом. Товариством є організація, створена шляхом об`єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві. Товариство може бути створено однією особою, якщо інше не встановлено законом. Непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками. Непідприємницькі товариства (кооперативи, крім виробничих, об`єднання громадян тощо) та установи можуть поряд зі своєю основною діяльністю здійснювати підприємницьку діяльність, якщо інше не встановлено законом і якщо ця діяльність відповідає меті, для якої вони були створені, та сприяє її досягненню.

Особливості створення кооперативів та ведення господарської діяльності обслуговуючими кооперативами визначається Законом України "Про кооперацію" від 10.07.2003р. № 1087-IV (з наступними змінами та доповненнями, далі - Закон України "Про кооперацію").

За змістом положень статей 2, 6, 9 Закону України "Про кооперацію" кооператив є юридичною особою, державна реєстрація якого проводиться в порядку, передбаченому законом; обслуговуючий кооператив - кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо.

Згідно з частиною 5 статті 23 Закону України "Про кооперацію" виробничі кооперативи провадять господарську діяльність з метою одержання прибутку. Інші кооперативи надають послуги своїм членам, не маючи на меті одержання прибутку.

Таким чином, обслуговуючий кооператив незалежно від напряму його діяльності є господарською організацією - юридичною особою, яка здійснює некомерційну господарську діяльність з моменту державної реєстрації на підставі закону та свого статуту.

Згідно з положеннями статті 12 Закону України "Про кооперацію" основними правами члена кооперативу є, зокрема, участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов`язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити.

За змістом наведених норм корпоративні права характеризуються тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності передбачені законом і статутними документами. Відповідно, члени обслуговуючого кооперативу незалежно від напряму його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини між його членами та кооперативом, які пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, є корпоративними. Позиція господарського суду із даного питання відповідає висновкам, які вкладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 у справі № 509/577/18, від 01.10.2019 у справі № 910/7554/18, від 17.12.2019 у справі № 904/4887/18.

Відповідно, члени обслуговуючого кооперативу, незалежно від напряму його діяльності, є носіями корпоративних прав, а відносини між його членами та кооперативом, які пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, є корпоративними.

Рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) та інших органів юридичної особи є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

У зв`язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути: невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства; порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; - позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах.

В силу положень статті 8 Закону України "Про кооперацію" основним правовим документом, що регулює діяльність кооперативу, є статут. У ньому визначаються порядок вступу до кооперативу і виходу з нього, права і обов`язки його членів та асоційованих членів, порядок встановлення розмірів і сплати внесків та паїв членами кооперативу та відповідальність за порушення зобов`язань щодо їх сплати, порядок скликання загальних зборів, його органи управління, контролю та їх компетенція, порядок утворення майна кооперативу і розподілу прибутку, умови реорганізації і ліквідації кооперативу та інші положення, що не суперечать законодавчим актам України.

Згідно з пунктами 1.1, 1.2, 1.4 статуту Автостояночного кооперативу "Північний" (далі - статут) кооператив створено за рішенням загальних зборів та зареєстрований рішенням виконкому Ватутінської районної ради народних депутатів від 02.03.1990 № 182, шляхом розподілу майна автостояночного кооперативу "Каштан". Кооператив є суб`єктом підприємницької діяльності, який надає послуги по зберіганню та обслуговуванню транспортних засобів з метою одержання прибутку.

Пунктом 7.1 статуту передбачено, що внески членів кооперативу складаються із: вступного внеску - грошового чи іншого майнового, який зобов`язана сплатити особа у разі вступу до Кооперативу; цільового внеску - грошових внесків членів Кооперативу, що вносяться понад пай для забезпечення статутної діяльності Кооперативу.

Відповідно до пункту 7.6 статуту розміри внесків і паїв, порядок та терміни сплати внесків і паїв, а також відповідальність за порушення зобов`язань щодо їх сплати визначається загальними зборами (зборами уповноважених) членів Кооперативу.

До компетенції загальних зборів (зборів уповноважених) членів кооперативу належить, в тому числі, визначення розмірів вступного і членського внесків та паїв (пункт 8.6 статуту).

У пункті 8.13 статуту встановлено, що рішення загальних зборів (зборів уповноважених) членів кооперативу про прийняття, внесення змін та доповнень до статуту, вступ до кооперативного об`єднання або вихід з нього та про реорганізацію та ліквідацію кооперативу вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менше 75 відсотків членів кооперативу (уповноважених), присутніх на загальних зборах (зборах уповноважених) членів кооперативу. З інших питань рішення приймається простою більшістю голосів членів (уповноважених) кооперативу, присутніх на його загальних зборах (зборах уповноважених) членів кооперативу.

Відповідно до пунктів 8.15, 8.16 статуту виконавчим органом кооперативу є правління, в кількості семи членів, яке очолює голова. Члени правління та голова кооперативу обираються загальними зборами (зборами уповноважених) членів кооперативу на п`ять років.

Відповідно до положень статті 15 Закону України "Про кооперацію" вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу (частина 1). До компетенції загальних зборів членів кооперативу належить, зокрема, визначення розмірів вступного і членського внесків та паїв (частина 2). Рішенням загальних зборів членів кооперативу до компетенції загальних зборів можуть бути віднесені інші питання діяльності кооперативу (частина 3). Кожний член кооперативу чи уповноважений кооперативу має один голос, і це право не може бути передано іншій особі (частина 10). Рішення загальних зборів членів (зборів уповноважених) кооперативу про прийняття, внесення змін до статуту, вступ до кооперативного об`єднання або вихід з нього та про реорганізацію або ліквідацію кооперативу вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як 75 відсотків членів кооперативу, присутніх на загальних зборах кооперативу. З інших питань рішення приймаються простою більшістю голосів членів (уповноважених) кооперативу, присутніх на його загальних зборах (частина 11).

Згідно з статтею 16 Закону України "Про кооперацію" виконавчим органом кооперативу є правління, яке очолює голова, повноваження якого визначаються статутом кооперативу. Виконавчий орган підзвітний вищому органу управління кооперативу і несе перед ним відповідальність за ефективність роботи кооперативу (частина 1). Виконавчий орган кооперативу: здійснює управління кооперативом у період між загальними зборами членів кооперативу, забезпечує виконання їх рішень; представляє кооператив у відносинах з органами державної влади та органами місцевого самоврядування, міжнародними організаціями, юридичними та фізичними особами; укладає угоди між кооперативом та іншими особами; діє від імені кооперативу в межах, передбачених статутом кооперативу (частина 3). Виконавчий орган може бути наділений іншими повноваженнями, визначеними вищим органом управління кооперативу або статутом кооперативу (частина 4).

Аналізуючи наведені приписи Закону щодо правомочності загальних зборів членів кооперативу та його правління, суд дійшов висновку, що визначення розмірів внесків і паїв є виключною компетенцією загальних зборів членів кооперативу або зборів уповноважених кооперативу, проте аж ніяк його правління, як виконавчого органу. Таким чином, твердження позивача щодо того, що питання розміру внесків і паїв не могло бути передане до компетенції його правління, що відповідає вимогам статті 15 Закону України "Про кооперацію", є обґрунтованими та такими, що відповідають дійсності.

При цьому, оцінюючи доводи учасників справи під час розгляду справи, суд як джерелом права керується також практикою Європейського суду з прав людини. Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вищевикладене та враховуючи, що оскаржуване рішення загальних зборів членів Автостояночного кооперативу "Північний" від 01.06.2021 в частині пункту 5 щодо передачі правлінню компетенції з питаннь розміру внесків і паїв, а також виключення з членів кооперативу, прийняте з порушення вимог Закону України "Про кооперацію", суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання незаконним та скасування рішення загальних зборів членів автостояночного кооперативу "Північний", оформленого протоколом № 1 від 01.06.2021 в частині пункту п`ятого щодо: надання правлінню вирішувати всі фінансові питання кооперативу, зокрема самостійно визначати та встановлювати розміри вступних та членських внесків; надання правлінню повноваження одноособово приймати рішення та затверджувати виключення з членів кооперативу без будь-яких погоджень та затверджень з боку загальних зборів, у зв`язку з чим позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються судом на відповідача.

Керуючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, статтею 123, статтею 129, статтями 232-233, статтями 237- 238, статтею 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати незаконним та скасувати рішення загальних зборів членів Автостояночного кооперативу "Північний" (02217, місто Київ, вулиця Драйзера, будинок 1, ідентифікаційний код 32978734), оформлене протоколом № 1 від 01.06.2021 в частині пункту п`ятого щодо: надання правлінню вирішувати всі фінансові питання кооперативу, зокрема самостійно визначати та встановлювати розміри вступних та членських внесків; надання правлінню повноваження одноособово приймати рішення та затверджувати виключення з членів кооперативу без будь-яких погоджень та затверджень з боку загальних зборів.

3. Стягнути з Автостояночного кооперативу "Північний" (02217, місто Київ, вулиця Драйзера, будинок 1, ідентифікаційний код 32978734) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн 00 коп.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повний тест рішення складено: 06.03.2023

Суддя Н.Плотницька