ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"28" лютого 2023 р. м. Київ Справа № 911/2763/22

м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16/108

Господарський суд Київської області

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., секретар судового засідання Сорока П.М., розглянув матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Океан - Продукт"

04071, місто Київ, вулиця Введенська, будинок 29/58, офіс 100,

до держави - Російська Федерація

103274, Російська Федерація, місто Москва, Пресненський район, Краснопресненська набережна, будинок 2;

адреса для листування: 02000, місто Київ, Повітрофлотський проспект, будинок 27

(Посольство Російської Федерації в Україні)

про стягнення збитків на відшкодування майнової шкоди, заподіяної збройною агресією Російської Федерації проти України

за участі представників сторін:

позивача: не з`явився;

відповідача: не з`явився;

встановив:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява (вх. №2406/22 від 26.12.2022) Товариства з обмеженою відповідальністю "Океан - Продукт" до Російської Федерації про стягнення збитків на відшкодування майнової шкоди, заподіяної збройною агресією Російської Федерації проти України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що представниками збройних сил відповідача знищено нерухоме майно позивача.

Судом встановлено, що позовна заява і додані до неї документи відповідають вимогам статей 162, 164, 172, частині 5 статті 174, статті 175 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням такого.

Закон України «Про міжнародне приватне право» встановлює судовий імунітет щодо іноземної держави за відсутності згоди компетентних органів відповідної держави на залучення її до участі у справі у національному суді іншої держави.

За частиною 4 статті 79 Закону України «Про міжнародне приватне право», у тих випадках, коли в порушення норм міжнародного права Україні, її майну або представникам в іноземній державі не забезпечується такий же судовий імунітет, який згідно з частинами першою та другою цієї статті забезпечується іноземним державам, їх майну та представникам в Україні, Кабінетом Міністрів України може бути вжито до цієї держави, її майна відповідних заходів, дозволених міжнародним правом, якщо тільки заходів дипломатичного характеру не достатньо для врегулювання наслідків зазначеного порушення норм міжнародного права.

Водночас, міжнародно-правові норми про юрисдикційний імунітет держави уніфіковано у двох конвенціях: Європейській конвенції про імунітет держав, прийнятій Радою Європи 16 травня 1972 року, та Конвенції ООН про юрисдикційні імунітети держав та їх власності, прийнятій резолюцією 59/38 Генеральної Асамблеї 02 грудня 2004 року. Ці Конвенції втілюють концепцію обмеженого імунітету держави, визначають, в якій формі є можливою відмова держави від імунітету («явно виражена відмова від імунітету» на підставі укладеного міжнародного договору чи контракту, або «відмова від імунітету, яка передбачається», коли іноземна держава вступає у судовий процес і подає зустрічний позов у суді іноземної держави), а також закріплюють перелік категорій справ, у яких держава не користується імунітетом у суді іншої держави-учасниці.

Як Європейська конвенція про імунітет держав 1972 року (стаття 11), так і Конвенція ООН про юрисдикційні імунітети держав та їх власності 2004 року (стаття 12) передбачають, що Договірна держава не може посилатися на імунітет від юрисдикції при розгляді справи в суді іншої Договірної держави, який зазвичай має компетенцію розглядати справи, які стосуються грошової компенсації (відшкодування) у разі смерті чи заподіяння тілесного ушкодження особі чи заподіяння шкоди майну або його втрати в результаті дій чи бездіяльності держави, якщо така дія чи бездіяльність мали місце повністю або частково на території держави суду.

Україна не є учасницею жодної із цих Конвенцій, однак, ці Конвенції відображають тенденцію розвитку міжнародного права щодо визнання того, що існують певні межі, в яких іноземна держава має право вимагати імунітет у судовому процесі.

У рішенні від 14 березня 2013 року у справі «Олєйніков проти Росії» Європейський суд з прав людини вказав, що положення Конвенції ООН про юрисдикційні імунітети держав та їх власності 2004 року застосовуються «відповідно до звичаєвого міжнародного права, навіть якщо ця держава не ратифікувала її», і Суд повинен брати до уваги цей факт, вирішуючи питання про те, чи було дотримано право на доступ до суду у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції (п. 68, п. 31).

У рішенні від 23 березня 2010 року у справі «Цудак проти Литви» (Cudakv.Lithuania) Європейський суд з прав людини також визнав існування звичаєвих норм у питаннях державного імунітету, переважання в міжнародній практиці теорії обмеженого імунітету держави, але наголосив на тому, що обмеження має переслідувати законну мету та бути пропорційним такій меті.

Відповідно до частини 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, держава не має права посилатись на імунітет у справах, пов`язаних із завданням шкоди здоров`ю, життю людини чи майну, якщо така шкода повністю або частково завдана на території держави суду та якщо особа, яка завдала шкоду, у цей час знаходилась на території держави суду.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14.04.2022 у справі №308/9708/19.

З огляду на вказане, після повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України 24 лютого 2022 року, Російська Федерація не має права посилатись на судовий імунітет, відтак, звернення до суду з позовом до Російської Федерації - обґрунтоване.

Крім того, у зв`язку із розривом Україною дипломатичних відносин з вказаною державою, відсутня можливість направлення кореспонденції до посольства Російської Федерації в Україні у зв`язку із припиненням його роботи на території України.

Судом враховані правові висновки, що викладені у постанові Верховного Суду від 14.04.2022 у справі № 308/9708/19 (провадження № 61-18782 св 21) та постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2022 у справі № 635/6172/17 (провадження № 14-167 цс 20, (пункт 58)).

Відтак, позивач позбавлений можливості направити копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідачу, відповідно до частини 1 статті 172 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на вказане, суд дійшов висновку про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.12.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 24.01.2023.

У судове засідання 24.01.2023 з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце судового засідання не повідомлений, поштове відправлення суду повернуто без вручення у зв`язку із відсутністю адресата за адресою.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.01.2023 підготовче засідання відкладено на 28.02.2023.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання (вх. №3171/23 від 17.02.2023) про долучення документів до матеріалів справи у додатках до якої наявні ухвали Господарського суду Київської області від 30.12.2022 та 24.01.2023 у перекладі російською мовою.

Разом з вищезазначеним клопотанням через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання (вх. №3171/23 від 17.02.2023) про поновлення процесуального строку.

20.02.2023 викладено оголошення про відкладення підготовчого засідання на 28.02.2023 із скан-копією ухвал Господарського суду Київської області від 30.12.2022 та від 24.01.2023 у перекладі російською мовою на офіційному веб-сайті Господарського суду Київської області у розділі «Інформація про ухвалення судового рішення для учасників справи за вимогами про відшкодування шкоди до Російської Федерації або до осіб, пов`язаних з державою-агресором» такого змісту: Згідно з приписами статті 122 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Київської області повідомляє державу Російську Федерацію, як відповідача у справі № 911/2763/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Океан - Продукт" до держави - Російська Федерація про стягнення збитків на відшкодування майнової шкоди, заподіяної збройною агресією Російської Федерації проти України, про наявність провадження у справі №911/2698/22 та про відкладення підготовчого засідання на 28.02.2023 о 14:00, засідання відбудеться за адресою: м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16/108, у Господарському суді Київської області (зал судових засідань №2).

З повним текстом ухвал Господарського суду Київської області від 30.12.2022 та від 24.01.2023 перекладених російською мовою можна ознайомитись на офіційному веб-порталі Господарського суду Київської області у розділі «Інформація про ухвалення судового рішення для учасників справи за вимогами про відшкодування шкоди до Російської Федерації або до осіб, пов`язаних з державою-агресором» та на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень".

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява (вх. №3909/23 від 28.02.2023) про відкладення судового засідання у зв`язку із врегулюванням питання про проведення у справі судової експертизи.

У судове засідання 28.02.2023 представники сторін не з`явились, про дату, час та місце судового засідання позивач повідомлений на офіційну електронну адресу, а відповідача повідомлено шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Господарського суду Київської області у розділі «Інформація про ухвалення судового рішення для учасників справи за вимогами про відшкодування шкоди до Російської Федерації або до осіб, пов`язаних з державою-агресором» та на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень.

Згідно з частиною 3 статті 177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 183 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках, коли питання, визначені частиною 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

З метою надання сторонам можливості для повної реалізації своїх процесуальних прав та неможливістю вчинення всіх дій, визначених частиною 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про продовження строку підготовчого провадження та відкладення підготовчого засідання у справі.

Керуючись статтями 177, 182, 183, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Продовжити строк підготовчого провадження у справі №911/2763/22 на 30 днів.

2. Відкласти підготовче засідання у справі № 911/2763/22 на 14.03.2023 о 15:40. Повідомити учасників справи, що судове засідання відбудеться за адресою: м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16/108, у Господарському суді Київської області (зал судових засідань №2).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 08.03.2023 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя С.О. Саванчук