ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2023 р. Справа№ 911/806/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Мальченко А.О.

Шаптали Є.Ю.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін:

представник позивача: адвокат Єніч В.С., - ордер серії АА № 1280888 від 24.02.2023

представник відповідача: адвокат Ковальчук А.С., - ордер серії СА № 1044385 від 27.12.22

розглянувши матеріали апеляційної скарги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Войтовське",

на рішення Господарського суду Київської області від 24 жовтня 2022 року (повний текст складено 07.12.2022 р.)

у справі № 911/806/22 (суддя Щоткін О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Платон.003",

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Войтовське",

про стягнення 808 629,45 грн., -

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог:

1.1. До Господарського суду Київської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Платон.003» з позовною заявою від 06.06.2022 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Войтовське» про стягнення 808629,45 грн, з яких: 650000,00 грн безпідставно набутих коштів, 132771,92 грн інфляційних втрат та 25857,53 грн 3% річних

1.2. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Войтовське», як орендарем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Платон.003», як суборендарем, 30.12.2020 підписано договір суборенди землі № 30/12-1, на виконання якого позивач перерахував відповідачу грошові кошти в сумі 650000,00 грн. Стверджуючи про те, що вказаний договір суборенди є неукладеним і таким, що не набув чинності, позивач вважає, що в розумінні статті 1212 Цивільного кодексу України грошові кошти в розмірі 650000,00 грн відповідач отримав безпідставно. Крім того, на думку позивача, наявні підстави для стягнення з відповідача інфляційних втрат та трьох відсотків річних, нарахованих відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України на позадоговірне грошове зобов`язання. Також у позові позивачем викладена вимога про долучення до матеріалів справи доказів на підтвердження понесених ТОВ «Платон.003» витрат на професійну правничу допомогу та стягнення їх з відповідача.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції:

2.1. Рішенням Господарського суду Київської області від 24.10.2022 позов задоволено частково. Стягнуто з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Войтовське» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Платон.003» 650000,00 грн безпідставно набутих коштів, 47964,49 грн витрат на професійну правничу допомогу та 9750,00 судового збору. Відмовлено у задоволенні решти позовних вимог.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги:

3.1. 27.12.2022 Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Войтовське» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою № б/н від 27.12.2022, в якій просить "Скасувати рішення Господарського суду Київської області від 24 жовтня 2022 року у справі № 911/806/22 у частині стягнення 650000,00 грн, безпідставно набутих коштів, 47964,00 грн витрат на професійну правничу допомогу та ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позовних вимог".

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:

4.1. У поданій апеляційній скарзі апелянт зазначає, що з моменту підписання позивачем договору та до моменту звернення до суду з даним позовом, позивач не вимагав повернення оплати, що беззаперечно свідчить про виконання відповідачем зобов`язань щодо передачі у користування земельних ділянок.

4.2. Вважає, що у даному випадку, договір не може вважатись неукладеним, оскільки позивач не заперечує факту обробітку, засіювання земельних ділянок та збору урожаю, а тому договір суборенди від 30.12.2020 виконувався, що виключає підстави для стягнення з відповідача безпідставно набутих коштів.

4.3. Також, апелянт вважає, що судом першої інстанції при вирішенні питання про стягнення витрат на правову допомогу не надано оцінки критеріям реальності адвокатських витрат та розумності їх розміру, виходячи з обставин даної справи.

5. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

5.1. 13.02.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

5.2. У поданому відзиві позивач вказує, що передбачений пунктом 2.1 договору суборенди землі від 30.12.2020 № 30/12-1 перелік земельних ділянок відповідачем не надано. Також, на виконання пункту 5.1 вказаного договору між позивачем та відповідачем не укладено акта приймання-передачі земельної ділянки. Зазначені у сукупності обставини свідчать про те, що відповідачем не було передано позивачеві у суборенду земельні ділянки.

5.3. Звертає увагу, що з огляду на встановлені обставини рішенням Господарського суду Київської області від 12.01.2022 у справі № 911/2809/21, залишеного без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2022, факт неукладеності договору суборенди землі від 30.12.2020 № 30/12-1 не підлягає доказуванню.

5.4. За наведених обставин позивач вважає, що рішення Господарського суду Київської області від 24.10.2022 у справі № 911/806/22 є законним, обґрунтованим, ухваленим з повним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

6. Розподіл справи:

6.1. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.12.2022, матеріали апеляційної скарги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Войтовське» у справі № 911/806/22 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Шаптала Є.Ю., Тищенко А.І.

6.2. Ухвалою Північного апеляційного адміністративного суду від 27.12.2022 зобов`язано Господарський суд Київської області направити до Північного апеляційного господарського суду матеріали справи № 911/806/22.

6.3. 12.01.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 911/806/22.

6.4. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.01.2023, в зв`язку з перебуванням судді Тищенко А.І., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці, для вирішення питань щодо руху апеляційної скарги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Войтовське" у справі № 911/806/22, визначено колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Шаптала Є.Ю., Мальченко А.О.

6.5. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2023 апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Войтовське" № б/н від 27.12.2022 на рішення Господарського суду Київської області від 24 жовтня 2022 року у справі № 911/806/22 залишено без руху.

6.6. 01.02.2023 від Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Войтовське" до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява № б/н від 01.02.2023 про усунення недоліків.

6.7. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2023 відкрито апеляційне провадження у справі № 911/806/22 за апеляційною скаргою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Войтовське" № б/н від 27.12.2022 на рішення Господарського суду Київської області від 24 жовтня 2022 року та повідомлено учасників, що розгляд справи № 911/806/22 за даною апеляційною скаргою відбудеться 14.02.2023.

6.8. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2023 оголошено перерву у судовому засіданні та повідомлено сторін, що наступне судове засідання у справі № 911/806/22 відбудеться 27.02.2023.

7. Інші процесуальні дії у справі:

7.1. В судовому засіданні 27.02.2023 представник апелянта підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити, скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 24.10.2022 у справі № 911/8066/22 та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Платон.003».

7.2. Представник позивача в судовому засіданні 27.02.2023 заперечував проти апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні, оскаржуване рішення просив залишити без змін.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

8. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи:

8.1. 30.12.2020 між СТОВ «Войтовське» (орендар) та ТОВ «Платон.003» (суборендар) укладено договір суборенди землі № 30/12-1, відповідно до умов якого орендар надає, а суборендар приймає в строкове платне користування (суборенду) земельні ділянки загальною площею 500 га, що використовуються орендарем згідно договорів оренди земельної частки (паю) з громадянами, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області (а.с. 18-20).

8.2. Пунктом 2.1 вказаного договору передбачено, що в суборенду передаються земельні ділянки, визначені в пункту 1.1 відповідного договору та вказані у Додатку до договору № 1.

8.3. У пунктах 5.1, 5.2 договору суборенди землі від 30.12.2020 № 30/12-1 сторонами узгоджено, що земельна ділянка передається в суборенду у триденний строк після підписання даного договору та акту приймання-передачі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва без розроблення проекту її відведення; цільове призначення такої земельної ділянки землі сільськогосподарського призначення.

8.4. Відповідно до пункту 4.1 договору суборенди землі від 30.12.2020 № 30/12-1 орендна плата за земельну ділянку вноситься суборендарем у грошовій формі в безготівковому порядку у розмірі 6495грн з ПДВ за 1 гектар, що на дату укладення договору еквівалентно 229,83 доларів США згідно курсу НБУ 28,26 грн за 1 долар США. Загальна сума договору визначена його сторонами у розмірі 3247500 грн з ПДВ, що на день підписання договору еквівалентно 114 915,07 доларів США.

8.5. У пункті 4.2 договору суборенди землі від 30.12.2020 № 30/12-1 визначено, що оплата орендної плати здійснюється суборендарем орендарю в національній валюті в гривнях на його банківський рахунок в три етапи: 650000,00 грн до 01.04.2021; 974250,00 грн до 01.07.2021; 1623250грн до 01.11.2021.

8.6. Згідно з пунктом 10.3 договору суборенди землі від 30.12.2020 № 30/12-1 договір набирає чинності після підписання його сторонами та державної реєстрації права оренди земельної ділянки.

8.7. 02.02.2021 відповідачем виставлено позивачеві рахунок № 3 на оплату вартості орендної плати за землю в сумі 650000,00 грн (а.с. 21).

8.8. Згідно платіжного доручення від 03.02.2021 № 72 позивачем перераховано на рахунок відповідача 650000,00 грн з призначенням платежу: «за оренду земельної ділянки по рах.3 від 02.02.2021 у сумі 541666,67 грн, ПДВ 20% - 108333,33грн» (а.с. 22).

9. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносин:

9.1. Спірні правовідносини між сторонами пов`язані з виконанням відповідачем зобов`язань за договором суборенди землі від 30.12.2020 № 30/12-1.

9.2. Рішенням Господарського суду Київської області від 12.01.2022 у справі № 911/2809/21 відмовлено повністю у задоволенні позову Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Войтовське» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Платон.003» про стягнення 2636710,23грн, що складається з: 2597500 грн - основний борг; 6245,88грн - 3 % річні, 32964,35 грн - пеня.

9.3. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2022 апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Войтовське" на рішення Господарського суду Київської області від 12.01.2022 у справі № 911/2809/21- залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Київської області від 12.01.2022 у справі № 911/2809/21 - залишено без змін.

9.4. Матеріали справи не містять доказів підписання сторонами додатку № 1 до договору суборенди землі від 30.12.2020 № 30/12-1 та акта приймання-передачі земельних ділянок.

10. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

10.1. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що СТОВ «Войтовське» безпідставно отримало грошові кошти у сумі 650000,00 грн. від ТОВ «Платон.003», оскільки правова підстава для набуття цих коштів у відповідача була відсутня.

10.2. Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заявлена позивачем остаточна сума витрат на професійну правничу допомогу адвоката відповідає розрахунку судових витрат, наведеному у позовній заяві та, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення 47964,49 грн витрат на професійну правничу допомогу.

11. Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

11.1. Колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що за відсутності переліку та акта приймання-передачі земельних ділянок договір суборенди землі від 30.12.2020 фактично виконувався.

11.2. За змістом частини другої статті 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

11.3. Згідно з частиною п`ятою статті 8 Закону України «Про оренду землі» право суборенди земельної ділянки підлягає державній реєстрації.

11.4. Поряд з цим, сторонами договору суборенди землі від 30.12.2020 № 30/12-1 не було визначено переліку земельних ділянок із зазначенням їх ідентифікуючих ознак, а саме: кадастрових номерів, для проведення державної реєстрації набуття позивачем права користування орендованими земельними ділянками.

11.5. Також, в порушення пункту 5.1 зазначеного договору сторонами договору не засвідчено факт передачі земельних ділянок від орендаря до суборендаря відповідним актом приймання-передачі земельних ділянок.

11.6. За наведених обставин, колегія суддів погоджується з доводами позивача про недоведення факту досягнення згоди сторонами щодо об`єктів суборенди за відповідним договором, наявності волі у обох сторін щодо передачі та прийняття конкретних земельних ділянок в суборенду.

11.7. Крім того, судами першої та апеляційної інстанції при вирішенні справи № 911/2809/21 встановлено, що позивачем (прим. - СТОВ «Войтовське») не доведено факту передачі у володіння та користування відповідачу та прийняття ним певних земельних ділянок, договір суборенди землі № 30/12-1 від 30.12.2020 не можна вважати укладеним, зважаючи на відсутність доказів досягнення згоди його сторонами щодо об`єктів суборенди за таким договором, що є істотною його умовою, у зв`язку з чим заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, безпідставними та задоволенню не підлягають.

11.8. Обставини, встановлені у справі № 911/2809/21 не підлягають доказуванню.

11.9. На підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивачем надано копії: договору про надання правової допомоги № 184 від 29.09.2021; додаткової угоди № 3 від 19.05.2022; рахунку на оплату № 68 від 19.05.2022; виписки по рахунку від 20.05.2022, згідно якої позивач здійснив оплату адвокатських послуг АО «Авер Лєкс» в сумі 59670,00 грн; ордер серії АА № 1213467, виданий 03.06.2022 Адвокатським об`єднанням «Авер Лєкс», свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ № 001230 від 29.06.2021.

11.10. Відповідачем клопотань про зменшення витрат позивача на професійну правничу допомогу не надано, а колегія суддів погоджується із визначеним судом першої інстанції розміром таких витрат з огляду на те, що розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним.

11.11. Решта аргументів викладених учасниками справи не входять до предмету доказування в даній справі, ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

12. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду:

12.1. Відповідачем порушено права та інтереси позивача в частині належного виконання відповідачем зобов`язань за договором суборенди землі № 30/12-1 від 30.12.2020.

13. Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:

13.1. Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) визначає, що «Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.»

13.2. Згідно ч. 1 ст.5 ГПК України: «Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.»

13.3. Відповідно до ч.1 ст. 14 ГПК України: «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

13.4. При оцінці доказів суд керувався статтями 79 та 86 ГПК України, згідно яких «Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.», «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.»

13.5. Відповідно до статті 269 ГПК України: « 1. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

2. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

3. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

4. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

5. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.»

13.6. Згідно з частиною першою статті 202, статтею 205 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

13.7. Відповідно до частини першої статті 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

13.8. Частиною другою вказаної статті ГК України визначено, що господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

13.9. Відповідно до частини третьої статті 180 ГК України при укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

13.10. Частиною восьмою статті 181 ГК України у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України.

13.11. Відповідно до частини другої статті 759 ЦК України законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

13.12. Згідно з частинами першою-п`ятою статті 8 Закону України «Про оренду землі» орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця (крім випадків, визначених законом). Якщо протягом одного місяця орендодавець не надішле письмового повідомлення щодо своєї згоди чи заперечення, орендована земельна ділянка або її частина може бути передана в суборенду. Умови договору суборенди земельної ділянки повинні обмежуватися умовами договору оренди земельної ділянки і не суперечити йому. Строк суборенди не може перевищувати строку, визначеного договором оренди землі. У разі припинення договору оренди чинність договору суборенди земельної ділянки припиняється. Право суборенди земельної ділянки підлягає державній реєстрації.

13.13. Частиною 1 статті 15 Закону України «Про оренду землі» визначено, що істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

13.14. Згідно з положеннями статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

13.15. Відповідно до частини першої статті 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

13.16. У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема, включаються додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною.

13.17. Частиною 4 статті 129 ГПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

13.18. Згідно зі статтею 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

13.19. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

13.20. Для цілей судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (1); розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (2).

13.21. За статтею 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), що подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

13.22. Частинами 3 - 6 статті 126 ГПК України визначено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

13.23. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) (1); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) (2); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт (3); ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (4).

13.24. Відповідно до ч. 5-6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

13.25. Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. (ч.1 та 4 ст. 11 ГПК України).

13.26. Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

13.27. Відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

13.28. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.(ч. 4 ст. 236 ГПК України)

13.29. Правовий висновок суду в частині застосування положень статті 1212 ЦК України узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 23.05.2018 у справі № 910/1238/17, Верховного Суду, викладеними у постановах від 27.01.2021 у справі № 910/16334/19, від 04.03.2021 у справі № 910/15621/19, від 07.12.2021 у справі № 910/13182/20.

14. Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги:

14.1. Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення ґрунтується на засадах верховенства права, є законним - ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права і обґрунтованим - ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

14.2. Рішення Господарського суду Київської області від 24.10.2022. у справі № 911/806/22 залишити без змін.

14.3. Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Войтовське» на рішення Господарського суду Київської області від 24.10.2022. у справі № 911/806/22 залишити без задоволення.

15. Розподіл судових витрат:

15.1 Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись п. 3, 4 ст. 13, ст.ст. 74, 86, 129, 207,236, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Войтовське» на рішення Господарського суду Київської області від 24.10.2022. у справі № 911/806/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 24.10.2022. у справі № 911/806/22 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на скаржника.

4. Справу № 911/806/22 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 01 березня 2023 року

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді А.О. Мальченко

Є.Ю. Шаптала