РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.03.2023Справа № 910/12240/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (проведення судового засідання) господарську справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕБЕРІТ ТРЕЙДІНГ"

до Приватного акціонерного товариства "САНТЕХКОМПЛЕКТ"

про стягнення 540 059,66 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕБЕРІТ ТРЕЙДІНГ" з позовом до Приватного акціонерного товариства "САНТЕХКОМПЛЕКТ" про стягнення 540 059,66 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем умов договору поставки № 13/ДП-22 від 01.01.2022 в частині оплати поставленого товару у встановлений договором строк.

Ухвалою суду від 17.11.2022 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків.

05.12.2022 від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.12.2022 відкрито провадження у справі № 910/12240/22 та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання), а також встановлено сторонам строки для вчинення учасниками справи процесуальних дій.

Судом встановлено факт належного повідомлення сторін про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання, ухвала суду від 15.12.2022 була отримана позивачем 19.12.2022, що підтверджується розпискою представника позивача на вказаній ухвалі, а відповідачем - 26.12.2022, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке долучено до матеріалів справи.

12.01.2023 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказує, що ним визнається борг перед позивачем в розмірі 540 059,66, проте така заборгованість виникла не з прямої вини відповідача.

Позивач правом на подання до суду відповіді на відзив не скористався, інших заяв від сторін під час розгляду даної справи не надходило.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Суд відзначає, що сторонам було надано достатньо часу (з урахуванням введеного на території України воєнного стану та затримок у доставці поштової кореспонденції) для подання всіх пояснень, заяв та клопотань.

Від сторін не надходило клопотань про розгляд даної справи з повідомленням викликом представників сторін.

Зважаючи на належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до правил ч. 9 ст. 165, ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

01.01.2022 між позивачем (продавець) та відповідачем (покупець) укладено договір поставки № 13/ДП-22 (далі - договір), за умовами якого покупець одержує від продавця товар з метою його подальшої реалізації від свого імені споживачам та одночасно з цим надає продавцю послуги з просування товару, рекламні та маркетингові послуги, а також інші супутні послуги (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 3.1 договору, загальна вартість товару складається з вартості поставленого та оплаченого товару.

Як погоджено сторонами в розділі 4 договору, оплата за партію товару, що поставляється за цим договором здійснюється в розмірі її повної вартості, шляхом перерахування покупцем безготівкових коштів на банківський рахунок продавця.

Поставка товару здійснюється на умовах товарного кредиту, тобто особливої форми кредиту, яка передбачена ст. 694 ЦК України.

Ліміт товарного кредиту покупця, тобто максимальна межа суми заборгованості покупця за поставлений товар, становить 960 000,00 у т.ч. ПДВ. За умови перевищення покупцем ліміту товарного кредиту, подальші поставки товару за цим договором не здійснюються.

Строк оплати при поставці на умовах товарного кредиту - 30 днів, якщо інше не вказано в підтвердженні замовлення.

Термін дії договору починається з моменту його укладення та підписання сторонами і закінчується 31.12.2022.

Як встановлено судом під час розгляду даної справи, 08.01.2022 позивачем підтверджено замовлення товару на загальну суму 475 009,37 грн, 13.01.2022 позивачем підтверджено замовлення товару на загальну суму 490 050,29 грн, доказами чого є підтвердження замовлень .

На підставі видаткової накладної № 657202466 від 17.01.2022 позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар на суму 475 009,37 грн, а на підставі видаткової накладної № від 26.01.2022 - товар на суму 490 050,29 грн.

Як вбачається з виписок, у період з 31.01.2022 по 23.02.2022 відповідачем проведено оплата в розмірі 425 000,00 грн.

Листами від 12.09.2022 № 62 та від 21.09.2022 № 24/22 відповідачем підтверджено суму заборгованості в розмірі 540 059,66 грн, водночас посилаючись на постанову Правління Національного Банку України № 18 від 24.02.2022 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», відповідачем вказано, що у зв`язку з тим, що кінцевим бенефіціаром відповідача, який володіє часткою більше 10%, є громадянин російської федерації, він не може проводити видаткові операції, в т.ч. і оплату заборгованості перед позивачем.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 26.08.2022 власником відповідача, який володіє 75% в статутному капіталі, є ОСОБА_1 , який вказаний у витягу громадянином російської федерації.

Розглядаючи даний спір та вирішуючи його по суті вимог позивача про стягнення з відповідача коштів, суд виходив з наступного.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до вимог ч.1, ч.7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються з вимогами ст. 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Як визначено ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 15 постанови Правління НБУ № 18 від 24.02.2022 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» (зі змінами та дповненнями) вирішено зупинити здійснення обслуговуючими банками видаткових операцій за рахунками резидентів Російської Федерації/Республіки Білорусь, за рахунками юридичних осіб (крім банків), кінцевими бенефіціарними власниками яких є резиденти Російської Федерації/Республіки Білорусь, за винятком здійснення на території України: 1) переказу коштів з таких рахунків на спеціальний рахунок Національного банку України для збору коштів на підтримку Збройних Сил України та/або на рахунки Кабінету Міністрів України, міністерств та інших державних органів України; 2) соціальних виплат, виплат заробітної плати, оплати комунальних послуг, сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів; 3) видаткових операцій з таких рахунків фізичних осіб - резидентів Російської Федерації та Республіки Білорусь, що містяться в переліках Служби безпеки України та/або державних органів України, попередньо погоджених Службою безпеки України, щодо можливості здійснення банками таких операцій (далі - Переліки); 4) продажу безготівкової іноземної валюти, крім російських рублів та білоруських рублів; 5) сплати банку комісій та інших платежів за здійснення банком операцій з надання банківських та інших фінансових послуг, а також з метою виконання власних зобов`язань за кредитними договорами (уключаючи проценти) перед банками; 6) переказу коштів на інші власні поточні рахунки таких осіб, відкриті в банках на території України (крім коштів у російських рублях/білоруських рублях); 7) страхових виплат шляхом оплати закладам охорони здоров`я вартості медико-санітарної, іншої допомоги, що була надана застрахованій особі такими закладами, у зв`язку із настанням страхового випадку за договорами добровільного страхування; 8) страхового відшкодування шкоди життю, здоров`ю, майну потерпілих, заподіяної внаслідок настання страхового випадку, що стався до 23 лютого 2022 року (включно), за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів; 9) сплати внесків до централізованих страхових резервних фондів Моторного (транспортного) страхового бюро України відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Національний банк України приймає рішення щодо здійснення обслуговуючими банками видаткових операцій за рахунками юридичних осіб, зазначених в абзаці першому пункту 15 цієї постанови, на підставі відповідних звернень (клопотань) державних органів України, які надаються у зв`язку зі здійсненням такими юридичними особами важливих функцій та/або надання важливих послуг.

Національний банк України надсилає обслуговуючим банкам Переліки, отримані від Служби безпеки України та/або державних органів України, для врахування та подальшого використання в роботі.

Водночас, судом не беруться до уваги заперечення відповідача про відсутність його вини у зв`язку з введенням вищевказаних обмежень з огляду на наступне.

Так, станом на дату, коли відповідач мав розрахуватись з позивачем за отриманий товар, а саме 16.02.2022 (за видатковою накладною № ) та 25.02.2022 (за видатковою накладною № ), пункт 15 вищевказаної постанови було сформульовано наступним чином: зупинити здійснення обслуговуючими банками видаткових операцій за рахунками резидентів держави, що здійснила збройну агресію проти України, тобто таких обмежень, введених Правлінням НБУ в подальшому, не існувало станом на момент виникнення заборгованості відповідача перед позивачем.

Проте, юридична особа відповідача не є резидентом держави, що здійснила збройну агресію проти України, позаяк відповідач є резидентом України, при цьому маючи в своєму складі учасника, який є громадянином російської федерації.

Крім того, суд зазначає, що відповідач не був позбавлений можливості повернути отриманий товар або сплатити заборгованість перед позивачем іншим чином (проведення зарахування вимог, передача майна в такій же вартості).

Також суд зазначає, що відповідачем не надано доказів його звернення до компетентних державних органів, визначених у вищевказаній постанові, для проведення розрахунків з позивачем за отриманий від останнього товар, який не був оплачений відповідачем.

За вказаних обставин, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі 540 059,66 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи задоволення позовних вимог в повному обсязі, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 8 100,90 грн на підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають покладенню на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "САНТЕХКОМПЛЕКТ" (04073, м. Київ, вул. Куренівська, буд. 16-А, код 20038832) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕБЕРІТ ТРЕЙДІНГ" (04073, м. Київ, проспект Степана Бандери, буд. 9, код 34695850) 540 059,66 (п`ятсот сорок тисяч п`ятдесят дев`ять грн 88 коп.), витрати по сплаті судового збору в розмірі 8 100,90 грн (вісім тисяч сто грн 90 коп.).

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Повне рішення підписано 06.03.2023.

Суддя О.Г. Удалова