ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2023 р. Справа№ 910/13632/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

Іоннікової І.А.

при секретарі судового засідання: Горді В.В.

за участі представників:

від позивача: Поліщук П.Я. (в режимі відеоконференції)

від відповідача: Мітічкін А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні Державного підприємства «НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГОАТОМ»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 13.12.2021 (повне рішення складено 07.02.2022)

у справі №910/13632/21 (суддя - Джарти В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРТІН ТРЕЙД»

до Державного підприємства «НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГОАТОМ»

про стягнення заборгованості в розмірі 9 744 523,83 грн (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 22.11.2021)

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ:

1.1. короткий зміст позовних вимог

У серпні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «МАРТІН ТРЕЙД» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Державного підприємства «НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГОАТОМ» про стягнення заборгованості в розмірі 11 995 764,39 грн, з якої 11 983 227,38 грн суми основного боргу та 12 537,01 грн три проценти річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням з боку відповідача договірних обов`язків щодо повної оплати поставленого товару згідно договору поставки товару № 53-129-01-21-02303 від 02.07.2021.

У підготовчому засіданні 08.11.2021 представником позивача було подано заяву про зменшення позовних вимог, а саме про стягнення якої 11 258 973,38 грн суми основного боргу та 12 537,01 грн

22.11.2021 від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог у зв`язку з частковим погашенням заборгованості. У поданій заяві позивач просив суд стягнути з відповідача 9 731 986,82 грн основного боргу, 12 537,01 грн 3% річних, а також судові витрати, які складаються з 146 155,76 грн судового збору та 20 000,00 грн витрат на правову допомогу адвоката. Також у поданій заяві адвокат просив повернути надмірно сплачений судовий збір у сумі 33 783,72 грн.

1.2. короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 у справі № 910/13632/21 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРТІН ТРЕЙД» до Державного підприємства «НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГОАТОМ» про стягнення заборгованості в розмірі 9 744 523,83 грн (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 22.11.2021) задоволено повністю.

Присуджено до стягнення з Державного підприємства «НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГОАТОМ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРТІН ТРЕЙД» 9 731 986,82 грн основного боргу, 12 537,01 грн три проценти річних, 146 167,85 грн судового збору та 20 000,00 грн витрат на правову допомогу.

Повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю «МАРТІН ТРЕЙД» з Державного бюджету України суму судового збору в розмірі 33 768,62 грн, сплаченого згідно платіжного доручення № 2996 від 17.08.2021, копія якого міститься в матеріалах справи.

Рішення суду мотивовано тим, що внаслідок невиконання обов`язку з оплати поставленої продукції в повному обсязі, за відповідачем обліковується заборгованість за спірними договорами в сумі 9 731 986,82 грн, яка не спростована відповідачем, доказів сплати якої не надано до суду, а тому вказана сума підлягає стягненню на користь позивача. Крім того, суд зазначив, що він перевірив розрахунок 3% річних наданий позивачем, та визнав його обґрунтованим.

Крім того, суд першої інстанції перевірив доводи відповідача щодо наявності підстав для відстрочення виконання рішення на 6 місяців, з дати ухвалення рішення, та встановив, що відповідачем не доведено наявності виключних обставин, які б могли бути підставою для відстрочення виконання рішення.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Державне підприємство «НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГОАТОМ» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 у справі № 910/13632/21 частково: в частині надмірного нарахування 3% річних; в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу та відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог щодо стягнення зазначених витрат; в частині відмови щодо відстрочки рішення першої інстанції та прийняти нове рішення щодо відстрочки його виконання на шість місяців з дати ухвалення постанови.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.06.2022 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Іоннікова І.А., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.07.2022 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/13632/21.

20.07.2022 на виконання вказаної ухвали матеріали справи №910/13632/21 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.07.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємству «НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГОАТОМ» на рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 у справі №910/13632/21, розгляд якої призначено на 21.09.2022.

06.09.2022 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

20.09.2022 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи,в якому відповідач просив долучити додаткові докази, а саме копії платіжних доручень, що свідчать про повне погашення відповідачем основного боргу за договорами від 02.07.2021 № 53/129-01-21-2303 та від 30.06.2021 № 53-129-01-21-02301.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2022 призначено розгляд справи №910/13632/21 на 25.01.2023.

У судовому засіданні 25.01.2023 прийняли участь представник позивача (в режимі відеоконференції) та представник відповідача (в залі суду), які надали свої пояснення по суті спору.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а також порушено норми матеріального та процесуального права, а тому наявні підстави для скасування оскаржуваного рішення.

Відповідач вказує, що судом допущено помилку при розрахунку 3% річних за користування коштами, а в частині задоволення вимог про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд не надав належної оцінки поданим доказам, та не врахував, що докази щодо обсягу наданих робіт відсутні, як і докази понесення витрат на професійну правничу допомогу.

Крім того, відповідач наголошує на відсутності його вини у неналежному виконання зобов`язання, а також на тому, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у відстроченні виконання рішення.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечив проти доводів апеляційної скарги, посилаючись на її необґрунтованість, при цьому вказав, що ще у суді першої інстанції у відповіді на відзив позивач погодився з розрахунками 3 % річних наданими відповідачем, та просив суд стягнути 3% зменшити розмір позовних вимог в частині 3% річних з 12 537,01 грн до 11 730,50 грн, а тому задовольняючи позов, суд першої інстанції мав стягнути 3 % річних саме в сумі 11 730,50 грн.

2.4. інші процесуальні дії у справі

У судовому засіданні 25.01.2023 судом було розглянуто клопотання відповідача про приєднання доказів, яке міститься в клопотання про відкладення від 20.09.2022.

За результатами розгляду вказаного клопотання суд зазначає наступне.

Окрім вже наявних в матеріалах справи платіжних доручень, № 1709 від 14.09.2021, №1704 від 14.09.2021, № 2033 від 20.10.2021, № 2170 від 02.22.2021 відповідач просив долучити:

Платіжне доручення від 02.11.2021 на суму 829 380,00 грн з призначенням платежу: опл. за св.нафтопрод. зг.дог.№53-129-01-21-02301 сп1(30.06.21) Акт№3710/041-35/786 (07.07.21) ПДВ 138 230,00 грн. Звіт UA-2021-04-15-001159-c (30.06.21) РПЗ (05.01.21);

Платіжне доручення від 14.04.2022 на суму 840 664,50 грн з призначенням платежу: опл. за св.нафтопрод. зг.дог.№53-129-01-21-02301 сп1(30.06.21) Акт№3726/041-35/787 (09.07.21) ПДВ 140 110,75 грн. Звіт UA-2021-04-15-001159-c (30.06.21) РПЗ (05.01.21);

Платіжне доручення №603 від 21.04.2022 на суму 689 931,84 грн з призначенням платежу: опл. за св.нафтопрод. зг.дог.№53-129-01-21-02301 сп1(30.06.21) Акт№4130/041-35/805 (14.07.21) ПДВ 114988,64 грн. Звіт UA-2021-04-15-001159-c (30.06.21) РПЗ (05.01.21);

Платіжне доручення №602 від 21.04.2022 на суму 708 594,72 грн з призначенням платежу: опл. за св.нафтопрод. зг.дог.№53-129-01-21-02301 сп1(30.06.21) Акт№4135/041-35/807 (14.07.21) ПДВ 118099,12 грн. Звіт UA-2021-04-15-001159-c (30.06.21) РПЗ (05.01.21);

Платіжне доручення №629 від 26.04.2022 на суму 704 544,96 грн з призначенням платежу: опл. за св.нафтопрод. зг.дог.№53-129-01-21-02301 сп1(30.06.21) Акт№4131/041-35/806 (14.07.21) ПДВ 117424,16 грн. Звіт UA-2021-04-15-001159-c (30.06.21) РПЗ (05.01.21);

Платіжне доручення №630 від 26.04.2022 на суму 828 529,92 грн з призначенням платежу: опл. за св.нафтопрод. зг.дог.№53-129-01-21-02301 сп1(30.06.21) Акт№4134/041-35/804 (14.07.21) ПДВ 138088,32 грн. Звіт UA-2021-04-15-001159-c (30.06.21) РПЗ (05.01.21);

На загальну суму 4 601 645,94 грн за договором №53-129-01-21-02301.

А також:

Платіжне доручення №2550 від 20.12.2021 на суму 273 190,56 грн з призначенням платежу: опл. за св.нафтопрод. зг.дог.№53-129-01-21-02303 сп4(02.07.21) Акт№3642 (06.07.21) ДУ№1 (06.07.21) ПДВ 45531,76 грн. Звіт UA-2021-04-15-003502-b (05.07.21) РПЗ (05.01.21)

Платіжне доручення № 538 від 14.04.2022 на суму 243 900,16 грн з призначенням платежу: опл. за св.нафтопрод. зг.дог.№53-129-01-21-02303 сп1(02.07.21) Акт№4279/512 (19.07.21) ПДВ 40 650,03 грн. Звіт UA-2021-04-15-003502-b (05.07.21) РПЗ (05.01.21)

Платіжне доручення № 530 від 14.04.2022 на суму 118 717,42 грн з призначенням платежу: опл. за св.нафтопрод. зг.дог.№53-129-01-21-02303 сп3(02.07.21) Акт№4125/505/3 (13.07.21) ПДВ 19 786,24 грн. Звіт UA-2021-04-15-003502-b (05.07.21) РПЗ (05.01.21)

Платіжне доручення № 539 від 14.04.2022 на суму 718 421,76 грн з призначенням платежу: опл. за св.нафтопрод. зг.дог.№53-129-01-21-02303 сп1(02.07.21) Акт№4126/505/4 (13.07.21) ПДВ 119736,96 грн. Звіт UA-2021-04-15-003502-b (05.07.21) РПЗ (05.01.21)

Платіжне доручення № 531 від 14.04.2022 на суму 0,02 грн з призначенням платежу: опл. за св.нафтопрод. зг.дог.№53-129-01-21-02303 сп3(02.07.21) Акт№4125/505/3 (13.07.21) без ПДВ Звіт UA-2021-04-15-003502-b (05.07.21) РПЗ (05.01.21)

Платіжне доручення № 540 від 14.04.2022 на суму 717 062,40 грн з призначенням платежу: опл. за світлі нафтопрод. зг.дог.№53-129-01-21-02303 сп1(02.07.21) Акт№4117/505/2 (13.07.21) ПДВ 119510,40 грн. Звіт UA-2021-04-15-003502-b (05.07.21) РПЗ (05.01.21)

Платіжне доручення № 544 від 14.04.2022 на суму 21 879,02 грн з призначенням платежу: опл. за св.нафтопрод. зг.дог.№53-129-01-21-02303 сп1(02.07.21) Акт№3643 (06.07.21) ДУ№1 (06.07.21) ПДВ 3646,50 грн. Звіт UA-2021-04-15-003502-b (05.07.21) РПЗ (05.01.21)

Платіжне доручення № 537 від 14.04.2022 на суму 718 648,32 грн з призначенням платежу: опл. за світлі нафтопрод. зг.дог.№53-129-01-21-02303 сп1(02.07.21) Акт№3715/504 (09.07.21) ПДВ 119774,72 грн. Звіт UA-2021-04-15-003502-b (05.07.21) РПЗ (05.01.21)

Платіжне доручення № 543 від 14.04.2022 на суму 520 706,40 грн з призначенням платежу: опл. за світ. нафтопрод. зг.дог.№53-129-01-21-02303 сп4(02.07.21) Акт№3641 (06.07.21) ДУ№1 (06.07.21) ПДВ 86784,40 грн. Звіт UA-2021-04-15-003502-b (05.07.21) РПЗ (05.01.21)

Платіжне доручення № 605 від 21.04.2022 на суму 246 253,74 грн з призначенням платежу: опл. за світлі нафтопрод. зг.дог.№53-129-01-21-02303 сп2(02.07.21) Акт№4181/510 (19.07.21) ПДВ 41 042,29 грн. Звіт UA-2021-04-15-003502-b (05.07.21) РПЗ (05.01.21)

Платіжне доручення № 628 від 26.04.2022 на суму 25 143,22 грн з призначенням платежу: опл. за св.нафтопр. зг.дог.№53-129-01-21-02303 сп4(02.07.21) Акт№3643 (06.07.21) ДУ№1 (06.07.21) ПДВ 4190,54 грн. Звіт UA-2021-04-15-003502-b (05.07.21) РПЗ (05.01.21)

Платіжне доручення № 604 від 21.04.2022 на суму 568 013,56 грн з призначенням платежу: оплата за світлі нафтопрод. зг.дог.№53-129-01-21-02303 сп2(02.07.21) Акт№4280/511 (19.07.21) ПДВ 94 668,93 грн. Звіт UA-2021-04-15-003502-b (05.07.21) РПЗ (05.01.21)

Платіжне доручення № 601 від 21.04.2022 на суму 832 264,80 грн з призначенням платежу: опл. за світлі нафтопрод. зг.дог.№53-129-01-21-02303 сп2(02.07.21) Акт№3714/503 (08.07.21) ПДВ 138 710,80 грн. Звіт UA-2021-04-15-003502-b (05.07.21) РПЗ (05.01.21)

Платіжне доручення від 26.04.2022 на суму 955 519,50 грн з призначенням платежу: опл. за світлі нафтопрод. зг.дог.№53-129-01-21-02303 сп2(02.07.21) Акт№3713/503/2 (08.07.21) ПДВ 159 253,25 грн. Звіт UA-2021-04-15-003502-b (05.07.21) РПЗ (05.01.21)

На загальну суму 5 959 720,88 грн за договором №53-129-01-21-02303.

Предметом даного спору є стягнення заборгованості за 2 договорами, а саме: Договором поставки №53-129-01-21-02301 та Договором поставки №53-129-01-21-02303 на підставі актів приймання передачі ТМЦ згідно переліку зазначеному в матеріалах справи, а відповідачем до суду апеляційної інстанції, з урахуванням тих, що подавались до суду першої інстанції, надано докази сплати заборгованості по усім актам приймання передачі ТМЦ які зазначені в позовній заяві на загальну суму 11 983 227,38 грн, а отже фактично предмет спору (заборгованість за договорами) відсутній на момент перегляду рішення судом апеляційної інстанції, доказів сплати 3 % річних та судових витрат матеріали справи не містять, однак вказані суми було сплачено відповідачем вже після прийняття рішення судом першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 Господарського процесуального кодексу України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо, зокрема, відсутній предмет спору.

У відповідності до ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Нормами частини 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З наведеного вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає законність та обґрунтованість судового рішення саме на момент його прийняття, а обставини що змінились після прийняття рішення, зокрема і погашення відповідачем частини заборгованості яка є предметом спору, не може бути підставою для скасування прийнятого рішення. Однак фактичне погашення заборгованості яка існувала на момент прийняття рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 у справі №910/13632/21 після прийняття вказаного рішення має трактуватись як добровільне виконання судового рішення та враховуватись на стадії виконання судового рішення, а тому у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для закриття провадження в частині.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, а оскаржуване рішення скасувати в оскаржуваній частині.

Представник позивача у судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечив, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення та змінити резолютивну частину рішення в частині стягнення 3% річних.

Мотивувальна частина.

3.ПОЗИЦІЯ СУДУ:

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАРТІН ТРЕЙД», як Постачальником, та ДП «НАЕК «ЕНЕРГОАТОМ», як Покупцем, було укладено Договір поставки № 53-129-01-21-02301 від 30.06.2021 (далі - Договір 1) та Договір поставки № 53-129-01-21-02303 від 02.07.2021 (далі - Договір 2).

Відповідно до умов п. 1.1. Договору 1 Постачальник зобов`язується в порядку і на умовах, визначених у Договорі, поставити світлі нафтопродукти (далі - Продукція) для потреб ВП «Рівненська АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом», а Покупець зобов`язується в порядку і на умовах, визначених у Договорі, прийняти і оплатити Продукцію.

Пунктом 1.1. Договору 2 визначено, що Постачальник зобов`язується в порядку і на умовах, визначених у Договорі, поставити світлі нафтопродукти (далі - Продукція) для потреб ВП «Хмельницька АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом», а Покупець зобов`язується в порядку і на умовах, визначених у Договорі, прийняти і оплатити Продукцію.

Пунктами 1.2. Договорів передбачено, що найменування, одиниці виміру і загальна кількість Продукції, її номенклатура, ціна і строк поставки зазначено в Специфікаціях (далі - Специфікації), які є невід`ємною частиною Договору.

Сума Договору 1 складає 5 384 884,53 грн, у тому числі ПДВ 20% - 897 480,75 грн.

Сума Договору 2 складає 6 709 578,36 грн, у тому числі ПДВ 20% - 1 118 263,06 грн.

Відповідно до абзацу другого пункту 5.10 Договору, належне виконання Постачальником свого зобов`язання щодо поставки продукції відповідної якості та кількості підтверджується підписанням Сторонами акту приймання-передачі Продукції.

Позивач стверджує, що Постачальником свої зобов`язання за Договором 1 виконано в повному обсязі, що зокрема підтверджується Актами приймання-передачі поставленої Продукції №№: 3710/041-35/786 від 07.07.2021, 3726/041-35/787 від 09.07.2021, 3725/041-35/788 від 09.07.2021, 4134/041-35/804 від 14.07.2021, 4130/041-35/805 від 14.07.2021, 4131/041-35/806 від 14.07.2021, 4135/041-35/807 від 14.07.2021.

Також Товариство зазначає, що за Договором 2 Постачальником також належним чином та своєчасно виконано зобов`язання з поставки продукції, що підтверджується наступними Актами приймання-передачі поставленої Продукції №№: 3641 від 06.07.2021, 3642 від 06.07.2021, 3643 від 06.07.2021, 3714/503 від 08.07.2021, 3713/503/2 від 08.07.2021, 3715/504 від 09.07.2021, 3715/505 від 12.07.2021, 4117/505/2 від 13.07.2021, 4125/505/3 від 13.07.2021, 4126/505/4 від 13.07.2021, 4181/510 від 19.07.2021, 4278/513 від 19.07.2021, 4279/512 від 19.07.2021, 4280/511 від 19.07.2021.

Підпункт 6.1.1. пункту 6.1. Договорів встановлює, що Покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати вартість поставленої Продукції.

Так, згідно пункту 4.2. Договорів Покупець сплачує вартість поставленої Продукції протягом 10 робочих днів з дати підписання Сторонами акту (актів) приймання-передачі поставленої Продукції.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, Покупцем було порушено свої зобов`язання щодо своєчасної та повної сплати вартості поставленої Продукції та не здійснено оплату поставленої продукції згідно вказаних вище актів. Товариство зазначає, що заборгованість з оплати поставленої Продукції за Договором 1 складає - 5 303 373,54 грн, за Договором 2 складає - 6 679 853,84 грн. Загальна сума боргу з оплати поставленої Продукції за Договорами складає 11 983 227,38 грн.

Підпункт 6.4.1. пункту 6.4. Договору встановлює, що Постачальник має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за поставлену Продукцію.

Так, Позивачем було пред`явлено відповідачу Претензію № 05/08-1 від 05.08.2021 за Договором 1 на суму 5 307 776,79 грн, з вимогою щодо сплати боргу та процентів. Також Позивачем було пред`явлено Відповідачу Претензію № 09/08-4 від 09.08.2021 за Договором 2 на суму 6 687 987,60 грн, з вимогою щодо сплати боргу та процентів. Зазначені претензії були направлені Компанії цінними листами з описом, про що свідчать описи вкладення листів з оголошеною цінністю та накладна ПАТ «Укрпошта».

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин та доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

Оскільки оплата за поставлену Продукцію від відповідача на користь позивача здійснена не була, скеровані претензії залишились без виконання, Товариство звернулось із даним позовом до суду, в межах якого просить суд (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 22.11.2021) стягнути з Компанії 9 731 986,82 грн боргу, 12 537,01 грн три проценти річних, розрахованих за кожним актом.

При цьому, позивач у відповіді на відзив (т. 1 а.с. 103-105) на першому аркуші визнав наявність підстав для зменшення суми 3% річних, до 11 730,50 грн, однак у прохальній частині відповіді на відзив просив стягнути три проценти річних в сумі 12 537,01 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, внаслідок невиконання обов`язку з оплати поставленої Продукції в повному обсязі, за відповідачем станом на момент прийняття рішення судом першої інстанції обліковувалась заборгованість за спірними договорами в сумі 9 731 986,82 грн, яка не спростована відповідачем та фактично не заперечувалась, у зв`язку з чим суд першої інстанції правомірно ухвалив рішення про стягнення заборгованості за зобов`язанням, час виконання якого настав.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача 12537,01 грн три проценти річних, розрахованих за кожним актом до 04.08.2021.

Відповідно до пункту 7.1. Договорів у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та Договором.

Водночас, у відповіді на відзив, позивач просив зменшити позовні вимоги в частині стягнення 3% річних до 11 730,50 грн такі дії були вчинені ним лише у мотивувальній частині, однак прохальна частина відповіді на відзив не містила вимог про зменшення розміру позовних вимог.

Враховуючи що така заява була подана позивачем письмово 08.11.2021 за закриття підготовчого засідання, суд першої інстанції мав перевірити чи дійсно така заява відповідає волі сторони та прийняти відповідне процесуальне рішення.

Однак суд першої інстанції на відповідні посилання уваги не звернув, та розглянув позовні вимоги саме в частині стягнення 12537,01 грн не надавши оцінки заяві про зменшення розміру позовних вимог.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, та відзиву на неї, а також з огляду на зміст відповіді на відзив на позовну заяву, судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач фактично подав заяву про зменшення розміру позовних вимог 08.11.2021, а у прохальній частині відповіді на відзив міститься описка, щодо суми 3% річних, яка на думку відповідача мала бути стягнута за рішенням суду, а з огляду на те, що така заява була подана до закінчення підготовчого засідання, вона мала бути розглянута та задоволена судом першої інстанції.

А тому позовні вимоги слід розглядати в частині стягнення 9 731 986,82 грн боргу та 11 730,50 грн 3% річних .

Згідно з вимогами частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок трьох процентів річних, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що обґрунтованою є сума трьох процентів річних у розмірі - 12 537,01 грн, однак оскільки позовні вимоги можуть бути задоволено виключно в межах розміру заявлених вимог, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3 % річних в сумі 11 730,50 грн.

Крім того, позивачем були заявлені до стягнення з відповідача 20 000,00 грн витрат на правову допомогу, які судом першої інстанції задоволені в повному обсязі та рішення в цій частині оскаржується відповідачем. Розглянувши висновки суду щодо розподілу судових витрат, колегія суддів зазначає наступне.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обґрунтовуючи розмір витрат на професійну правничу допомогу, позивач зазначив наступне.

Позивачем, за договором про надання правової допомоги 137/21 від 01.08.2021 (т. 1 а.с. 55-57) було залучено адвоката - Поліщука П.Я., для надання правової допомоги та представлення інтересів позивача в Господарському суді міста Києва.

Розмір винагороди адвоката відповідно до пункту 3.1. Договору про надання правової допомоги складає 20 000,00 грн. Витрати Позивача на правову допомогу адвоката включають: збір та перевірку, належне засвідчення копій письмових доказів по справі, підготовку позовної заяви, направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу, подача позовної заяви до господарського суду, здійснення розрахунків до позовної заяви, підготовка до підготовчого судового засідання. представництво інтересів Клієнта в одному підготовчому засіданні суду, підготовка до розгляду справи по суті, представництво інтересів клієнта в одному судовому засіданні з розгляду справи по суті (пункт 3.2. Договору про правову допомогу).

Факт понесення Позивачем витрат на правову допомогу адвоката підтверджується рахунком № 137/21 від 17.08.2021, платіжним дорученням № 2995 від 17.08.2021.

Надання правової допомоги за договором 137/21 від 01.08.2021 саме адвокатом підтверджується Свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю № 4704 від 25.10.2011, Витягом з Єдиного реєстру адвокатів України від 02.07.2019, Ордером на надання правової допомоги від 18.08.2021, а також підписом адвоката на поданих до суду документах.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Аналогічна правова позиція викладена в постанові від 07.08.2018 Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 916/1283/17.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

З огляду а обсяг фактично наданих послуг, складність справи, значну ціну спору, тривалість розгляду спору, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що заявлена до стягнення сума 20 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції є розумною, співмірною зі складністю справи та необхідною для належного захисту інтересів позивача в суді, а тому такою, що підлягає стягненню з відповідача, з огляду на задоволення позову.

Крім того, судом розглянуто доводи апеляційної скарги, щодо неправомірної відмови у відстроченні виконання рішення суду, та доводи відповідача визнаються не обґрунтованим з огляду на наступне.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. При вирішенні питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, враховуються, зокрема, матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер. Обставини, які зумовлюють надання відстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Безпідставне надання відстрочки без обґрунтованих на те мотивів, порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке рішення не може вважатися законним та справедливим.

Відтак, саме на заявника у контексті приписів статей 74, 76-79 Господарського процесуального кодексу України покладається обов`язок доведення існування відповідних підстав, натомість, як правильно вказав суд першої інстанції, відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів наведених ним причин неможливості виконання рішення суду, в разі задоволення позовних вимог, а саме лише посилання на тяжке фінансове становище не є тими виключними обставинами, які давали б достатні підстави для відстрочення виконання судового рішення, оскільки такий незадовільний майновий стан відповідача утворився, зокрема, внаслідок його власної господарської діяльності, а не в силу якихось об`єктивних, незалежних від нього обставин.

Крім того, судом апеляційної інстанції розглянуто доводи позивача, щодо наявності підстави для стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

До направленого системою електронний суд відзиву позивачем було долучено копію договору про надання правової допомоги №167/22 від 31.08.2022, платіжне доручення № 4312 від 31.08.2022, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, витяг з Єдиного реєстру адвокатів України від 02.07.2019 та ордер на надання правової допомоги, на підставі вказаних документів позивач просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу адвоката.

Дослідивши матеріали справи, а також з огляду на складність справи, обсяг фактично наданих адвокатом послуг, а також з огляду на наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги відповідача, колегія суддів дійшла висновку, що витрати на професійну правничу допомогу позивача підлягають частковому задоволенню, а саме на суму 10 000,00 грн.

3.3. чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси за захистом яких мало місце звернення до суду

Порушенням права є такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Враховуючи обставини справи та наявні в ній докази, колегія суддів дійшла висновку, що позивач довів порушення відповідачем його прав та охоронюваних законом інтересів, оскільки відповідач не виконав своєчасно зобов`язання по оплаті поставлених нафтопродуктів.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

Дослідивши обставини справи та наявні в ній докази, колегія суддів дійшла висновку, що позивач довів факт неналежної поведінки відповідача, однак суд першої інстанції не врахував заяви про зменшення розміру позовних вимог яка була викладена у відповіді на відзив на апеляційну скаргу.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно статтею 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Норми вказаної статті кореспондуються із приписами статті 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

За статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами частини 1 статті 691 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

У силу вимог частини 1 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з вимогами частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом частин 1, 3 статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

При цьому, частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 239 ГПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

За приписами статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 року в справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина «судового розгляду». У рішенні від 17.05.2005 року в справі «Чіжов проти України» (заява № 6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

За частинами 1, 3 статті 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:

5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

Колегія суддів не погоджується з доводами відповідача, що судом допущено помилку при розрахунку 3% річних за користування коштами, водночас суд першої інстанції приймаючи рішення про стягнення 3% річних не надав оцінку та не врахував заяву про зменшення розміру позовних вимог, яка була подана позивачем, а тому доводи відповідача про наявність підстав для стягнення 3% річних в сумі 11 720,50 грн підтверджуються матеріалами справи.

При цьому, колегія суддів не вбачає підстав для зменшення суми витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді першої інстанції з огляду на недоведеність доводів апеляційної скарги про відсутність належної оцінки поданим доказам щодо обсягу наданих робіт, як і доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу.

Колегія суддів також зазначає, що доводи відповідача про відсутність вини у неналежному виконанні зобов`язання не можуть бути підставою для відстрочення виконання рішення, оскільки відсутність коштів не свідчить про відсутність вини, при цьому, суд враховує, що станом на момент розгляду апеляційної скарги основну заборгованість відповідачем вже погашено, а несплачена сума судових витрат та 3% річних не є значною, що додатково свідчить про відсутність підстав для відстрочення виконання рішення на стадії розгляду спору судом апеляційної інстанції.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, в частині розміру 3 % річних, які підлягають стягненню з відповідача зроблені без врахування заяви про зменшення розміру позовних вимог, що є підставою для зміни оскаржуваного рішення у відповідній частині.

Рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 у справі №910/13632/21 підлягає зміні в частині стягнення 3 % річних.

Апеляційна скарга Державного підприємства «НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГОАТОМ» на рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 у справі №910/13632/21 підлягає частковому задоволенню.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:

7.1. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд позовної заяви та апеляційної скарги, у зв`язку з задоволенням позову, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на відповідача. Витрати позивача на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції покласти на позивача та відповідача у зв`язку з частковим задоволенням апеляційної скарги відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства «НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГОАТОМ» на рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 у справі №910/13632/21 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 у справі №910/13632/21 змінити.

3. Викласти пункт 2 резолютивної частини рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 у справі №910/13632/21 в наступній редакції:

«2. Стягнути з Державного підприємства «НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГОАТОМ» (01032, місто Київ, вулиця Назарівська, 3; ідентифікаційний код 24584661) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРТІН ТРЕЙД» (59052, Чернівецька обл., Сторожинецький р-н, село Великий Кучурів, ВУЛИЦЯ ГОЛОВНА, будинок 76, корпус М; ідентифікаційний код 40042088) 9 731 986,82 грн (дев`ять мільйонів сімсот тридцять одну тисячу дев`ятсот вісімдесят шість гривень 82 копійки) основного боргу, 11 720,50 грн (одинадцять тисяч сімсот двадцять гривень 50 копійок) три проценти річних, 146 167,85 грн (сто сорок шість тисяч сто шістдесят сім гривень 85 копійок) судового збору та 20 000,00 грн (двадцять тисяч гривень 00 копійок) витрат на правову допомогу.»

4. В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 у справі №910/13632/21 залишити без змін.

5. Стягнути з Державного підприємства «НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГОАТОМ» (01032, місто Київ, вулиця Назарівська, 3; ідентифікаційний код 24584661) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРТІН ТРЕЙД» (59052, Чернівецька обл., Сторожинецький р-н, село Великий Кучурів, ВУЛИЦЯ ГОЛОВНА, будинок 76, корпус М; ідентифікаційний код 40042088) 10 000,00 грн (десять тисяч гривень 00 копійок) витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції.

6. Доручити Господарському суду міста Києва видати накази.

7. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 13.03.2023.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді Ю.Б. Михальська

І.А. Іоннікова