ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"13" березня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/939/23

Суддя Господарського суду Одеської області Сулімовська М.Б., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом: Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" (ВП ХАЕС) (код ЄДРПОУ ВП 21313677, 30100, Хмельницька обл., м. Нетішин, вул. Енергетиків 20)

до відповідача: Приватного підприємства "Альфа Люкс" (, 65058, м. Одеса, Французький бульвар, буд. 22, корп. 2, приміщення 3)

про зобов`язання вчинити дії та стягнення штрафних санкцій

в с т а н о в и в:

Позивач Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" (ВП ХАЕС) звернувся до Господарського суду Одеської області із позовом до відповідача Приватного підприємства "Альфа Люкс" про зобов`язання вчинити дії та стягнення штрафних санкцій.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконання умов Договору поставки №18020/53-124-01-21-15636 від 16.09.2021.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов про залишення її без руху з огляду на наступне.

За умовами п.3 ч.3 ст. ст. 162 ГПК України, позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно з ч. 1 ст. 163 ГПК України, ціна позову визначається: 1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; 2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; 3) у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

При дослідженні матеріалів позовної заяви судом встановлено, що у прохальній частині позову позивачем заявлено до стягнення з відповідача заборгованість в загальній сумі 33512,30 грн. (29345,58 грн. пені та 4166,72 грн. пені), що підтверджується також розрахунком, наведеним у позовній заяві. При цьому, у вступній частині позову позивачем зазначено ціну зустрічного позову у сумі 93036,80 грн., що не відповідає прохальній частині позову та розрахунку.

Окрім цього, суд наголошує, вказані матеріали пред`явлені до суду саме як позовна заява відповідно ст. 171 ГПК України, а не відповідно до ст. 180 ГПК України (пред`явлення зустрічного позову).

Для усунення означеного недоліку позивачу слід зазначити ціну позову.

Згідно з п. 9 ч.3 ст.162 ГПК України позовна заява, серед іншого, має містити: попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч.ч.6, 7 ст.129 ГПК України, якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно нижчою від суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.

Отже, положення ст.162 ГПК України покладають на позивача обов`язок при поданні позовної заяви надати суду не тільки розрахунок витрат, які останній вже поніс у зв`язку з поданням позову, а ще надати розрахунок витрат, які позивач очікує понести у зв`язку з розглядом справи. При цьому, з урахуванням положень ст.129 ГПК України, визначення позивачем попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, має значення при вирішенні судом питання розподілу судових витрат між сторонами за результатами вирішення спору по суті.

Так, на виконання вимог п.9 ч.3 ст.162 ГПК України позивачем зазначено, що ним понесені судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2684,00 грн. Між цим, відповідно заявлених до відповідача вимог судовий збір за подання цієї позовної заяви становить 5368,00 грн.

Для усунення означеного недоліку позивачу слід надати вірний попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до положень п.8 ч.3 ст.162 ГПК України, позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

За змістом позовної заяви позивач зазначив, що оригінали письмових доказів, копії яких додано до заяви, знаходяться у позивача та відповідача.

Водночас, суд зауважує, що позивач не зазначає, які саме документи знаходяться у позивача та / чи відповідача, а тому суд критично ставиться до твердження позивача про наявність у сторін оригіналів всіх доказів, доданих до позовної заяви.

Для усунення означеного недоліку позивачу слід надати пояснення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви - щодо кожного документа окремо.

Згідно з п.1 частини першої статті 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до частини першої статті 172 ГПК України, позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

На виконання приписів наведених норм позивачем надано до суду оригінали опису вкладення у цінний лист, поштову накладну та фіскальний чек.

Відповідно до положень статті 13 Закону України "Про поштовий зв`язок", послуги поштового зв`язку надаються на договірній основі згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, та повинні відповідати встановленим нормам якості.

Відповідно до п.59 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення.

За змістом п.61 Правил, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Згідно п.2 Правил надання послуг поштового зв`язку, розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку.

Відповідно, якщо копію позовної заяви надіслано поштою, то документом, який підтверджує надсилання, є фіскальний чек поштового відділення, опис вкладення у цінний лист. Крім того, підтвердженням, що відправлення надіслано на адресу одержувача є саме накладна (службовий чек), в якому зазначено номер накладної, інформацію про відправника та одержувача, інформацію про відправлення, а також міститься підтвердження (підпис) відправника з підтвердженням, що інформація у даній накладній зазначена правильно.

Водночас, на долученому до матеріалів позовної заяви описі вкладення у цінний лист відсутній номер поштового відправлення.

В свою чергу, поштова накладна №561 не містить посилання на адресу одержувача, оскільки оформлена "До відділення".

Отже, з наведених доказів не вбачається, що опис вкладення у цінний лист про направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї доказів і поштова накладна №561 стосуються одного і того ж відправлення.

Для усунення означених недоліків позивачу слід надати належним чином оформлені опис вкладення у цінний лист та поштову накладну (в оригіналі) про направлення відповідачу копії позовної заяви та всіх доданих до неї доказів.

Також судом встановлено, що матеріали позовної заяви не містять підтвердження сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" встановлено, що у 2023 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня складає 2684 гривні.

Враховуючи, що за змістом позовної заяви позивачем заявлено дві вимоги (майнового - про стягнення 33512,30 грн. та немайнового характеру - зобов`язання виконати умови договору), останній зобов`язаний сплатити судовий збір у розмірі 5368,00 грн.

Натомість, позивачем до позовної заяви додано платіжну інструкцію від 24.02.2023 №1576 на суму 2684,00 грн (лише за вимогу майнового характеру) .

Для усунення даного недоліку позивачу слід надати докази доплати судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Згідно абз.2 ч.8 ст.42 ГПК України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Відповідно до частин 1, 2, 4, абзацу 2 частини 5 статті 91 Господарського процесуального кодексу України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору; письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього; копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством; учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктом 5.26 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації "Вимоги до оформлення документів" (ДСТУ 4163-2020, затвердженого наказом Державного підприємства "Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості" (ДП "УкрНДНЦ") від 01.07.2020 №144), відповідно до якого відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів "Згідно з оригіналом" (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії.

Не є доказом засвідчення належним чином ксерокопій документів, доданих до позовної заяви, напис на пакеті документів "прошито та пронумеровано", оскільки даний напис свідчить лише про скріплення (прошиття) певного пакету документів, а не про засвідчення, що дані ксерокопії відповідають оригіналу, як це передбачено п.5.26 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (ДСТУ 4163-2020).

Отже, відповідно до вимог чинного законодавства належним чином засвідчуються або кожний лист окремо, шляхом проставлення печатки "Згідно з оригіналом", найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії, або ж шляхом скріплення (прошиття) певного пакету документів з відповідним написом "прошито та пронумеровано" та на звороті такого напису ставиться печатка "Згідно з оригіналом" із вказівкою найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії.

Водночас, позивачем до матеріалів позовної заяви подано ксерокопії документів, які не засвідчені у встановленому порядку.

Для усунення означених недоліків позивачу слід надати копії документів, завірених відповідно до вимог пункту 5.26 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації "Вимоги до оформлення документів" (ДСТУ 4163-2020, затвердженого наказом Державного підприємства "Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості" (ДП "УкрНДНЦ") від 01.07.2020 №144).

Відповідно до вимог ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, оскільки заява не відповідає вимогам господарського процесуального законодавства, суддя вважає необхідним залишити її без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 162, 164, 174, 232-234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

1. Позовну заяву Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" (ВП ХАЕС) залишити без руху.

2. Позивачу протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху усунути вказані в мотивувальній частині ухвали недоліки шляхом подання відповідних доказів і пояснень.

3. Копію заяви про усунення недоліків позовної заяви і додані до неї документи направити відповідачу, докази направлення подати до суду (опис вкладення у цінний лист, фіскальний чек, накладну).

4. Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається згідно з п.5 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

5. Копію ухвали направити позивачу.

Суддя М.Б. Сулімовська

Ухвала суду набрала законної сили 13.03.2023, оскарженню не підлягає.