ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07.03.2023 Справа № 905/972/22

Господарський суд Донецької області у складі:

судді Лободи Т.О.

при секретарі судового засідання Яковенко К.І.,

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛЛІ ПЛЮС", с. Циркуни Харківської області, код 35244815,

до Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, код 40075815,

про стягнення 733 010,84грн,

за участю представників сторін :

позивача - Петрофанової К.Р., ордер серія АН №1100537,

відповідача - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СОЛЛІ ПЛЮС" звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення заборгованості за Договором № ДОН/НХ-21124/НЮ-В від 26.05.2021 в загальному розмірі 2 416 411,60 грн, з якої 1 719 000,00 грн основного боргу, 695 247,55 грн інфляційного збільшення боргу та 2 164,05 грн процентів річних від простроченої суми. Судові витрати позивач просить покласти на відповідача. Позовні вимоги обґрунтовано невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за вищевказаним договором в частині своєчасної сплати поставленого товару.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 08.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 11.01.2023 року о 10:30 год. Встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

23.12.2022 на електронну пошту суду надійшло клопотання відповідача, в якому останній просить суд продовжити строк на подання відзиву на позовну заяву та перенести розгляд справи № 905/972/22 на іншу дату.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 26.12.2022 продовжено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву до 30.12.2022.

30.12.2022 на електронну адресу суду відповідачем надіслано (03.01.2023 зареєстровано судом) відзив на позовну заяву, в якому АТ "Укрзалізниця" частково не погоджується з позовними вимогами в частині стягнення інфляційних втрат в сумі 695 247,55 грн. та 0,1% річних від простроченої суми - 2164,05 грн, вважає ці вимоги безпідставними і необґрунтованими, з підстав настання обставин непереборної сили, які унеможливили виконання зобов`язань відповідачем за Договором №ДОН/НХ-21124/НЮ-В від 26.05.2021, що відповідно до ст. 617 ЦК України є підставою для звільнення від відповідальності. Посилаючись на п. 9.4 договору, відповідно до якого строк виконання зобов`язань відкладається на час дії обставин непереборної сили, відповідач вважає, що має право не виконувати свої зобов`язання в частині оплати отриманого товару до закінчення дії обставин непереборної сили, у зв`язку з чим вважає за доцільне розстрочити оплату заборгованості за договором №ДОН/НХ21124/НЮ-В від 26.05.2021р. на 10 місяців. Вказує на те, що відповідач частково здійснює платежі за вказаним договором та планує продовжити погашення заборгованості надалі. У відзиві відповідач просить суд відмовити в стягненні 0,1% річних та інфляційних втрат в сумі 697 411,60 грн та задовольнити заяву про розстрочення виконання рішення, додану до відзиву.

До відзиву на позов відповідачем додано заяву про розстрочення виконання рішення, в якій АТ "Укрзалізниця" просить суд за результатом розгляду справи розстрочити виконання ухваленого рішення суду на 10 місяців, визначивши, що перший платіж відповідач має здійснити не пізніше останнього дня місяця, наступного за місяцем ухвалення рішення по справі №905/972/22. У заяві відповідач зазначив, що у відзиві на позов ним викладено заперечення щодо позовних вимог про стягнення 0,1% річних та інфляційних втрат в сумі 697 411,60грн, а щодо стягнення суми боргу за договором, відповідач, посилаючись на наявність обставин непереборної сили, з метою дотримання балансу інтересів сторін та відповідно до ст. 331 ГПК України вважає за доцільне розстрочити оплату заборгованості за договором № ДОН/НХ-21124/НЮ-В від 26.05.2021р. на 10 місяців, визначивши що перший платіж відповідач має здійснити не пізніше останнього дня місяця, наступного за місяцем ухвалення рішення по справі №905/972/22. В обґрунтування заявленого клопотання відповідач посилається на п. 9.4 договору та настання обставин непереборної сили. Також зазначає, що починаючи з 24.02.2022 російська федерація здійснює обстріл всієї території України майже кожен день, завдаючи руйнування та знищуючи об`єкти інфраструктури та пошкоджуючи рухомий склад АТ "Укрзалізниця". Реальні збитки залізниці та вартість втраченого (пошкодженого) майна на сьогоднішній день не можливо визначити у чіткій сумі через щоденні обстріли та бойові дії. Але за попередніми приблизними оцінками ця сума складає не один мільярд грн.

05.01.2023 через систему "Електронний суд" та 09.01.2023 засобами поштового зв`язку до суду позивачем надано відповідь на відзив, в якій ТОВ "СОЛЛІ ПЛЮС" не погоджується з викладеними у відзиві запереченнями та просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зазначає, що сплата % річних від простроченої суми, так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. Відповідно наявність форс-мажорних обставин не звільняє сторону від сплати відсотків річних та інфляційних нарахувань, передбачених ст. 625 ЦК України. Щодо наявності обставин непереборної сили, на які посилається відповідач, зазначає, що матеріали справи не містять сертифікат, виданий Торгово-промисловою палатою України чи уповноваженими регіональними торгово-промисловими палатами, що засвідчують наявність форс-мажорних обставин, які впливають на реальну можливість виконання зобов`язань відповідача саме за спірним Договором. Лист Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, на який посилається відповідач, не є таким доказом. Крім того, відповідачем в порушення умов п. 9.5 Договору не було повідомлено позивача про неможливість виконання ним взятих на себе зобов`язань за Договором у зв`язку із настанням форс-мажорних обставин. Вважає, що відповідачем не доведено існування обставин непереборної сили, тому і вимога розстрочити оплату суми основного боргу на 10 місяців є безпідставною. Посилання відповідача на знаходження адміністративної будівлі Регіональної філії "Донецька залізниця" АТ "Укрзалізниця" в місті Лиман, яке знаходиться під постійними обстрілами, що унеможливило належне виконання договору, вважає безпідставним, оскільки спірний договір було підписано з АТ "Укрзалізниця", а не з її філією.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 11.01.2023, яка занесена до протоколу судового засідання, відкладено підготовче засідання до 07.02.2023 року о 14:30 год.

16.01.2023 на електронну адресу суду надійшли заперечення відповідача на відповідь на відзив, в яких АТ "Укрзалізниця" просить суд відмовити в стягненні 0,1% річних, інфляційних втрат в сумі 697 411,60 грн та задовольнити заяву про розстрочення виконання рішення. Зазначає, що починаючи з 24.02.2022 РФ здійснює обстріл всієї території України майже кожен день, завдаючи руйнування та знищуючи об`єкти інфраструктури, у тому числі, АТ "Укрзалізниця". Працівники АТ "Укрзалізниця" в найкоротші терміни здійснюють відновлення та ремонт об`єктів інфраструктури та техніки, витрачаючи матеріали та кошти. З перших днів повномасштабного вторгнення працівники АТ "Укрзалізниця" здійснюють перевезення гуманітарних вантажів, військової техніки та озброєння, забезпечуючи вагомий внесок у спільну перемогу над ворогом. Оскільки на даний час відсутнє повітряне сполучення, автомобільні перевезення є обмеженими, залізниця стала головним, а в деяких регіонах чи не єдиним перевізником. АТ "Укрзалізниця" є державною компанією, яка з 24.02.2022 несе фінансові витрати та позбавлена можливості отримувати прибуток, внаслідок зменшення обсягів пасажирських і вантажних перевезень. Також зазначає, що дія форс-мажорних обставин підтверджується не лише листом Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1, а ще і Переліком територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10 грудня 2022 року, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75, діючий на момент подачі позову (далі - наказ № 75, перелік). Вказаний вище Перелік підтверджує, що Костянтинівка міська територіальна громада Донецької області, Попаснянська міська територіальна громада Луганської області та Станично-Луганська селищна територіальна громада Луганської області, куди було поставлено товар, розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) з самого початку вторгнення на територію України. Саме перелічені обставини підтверджують настання непереборної сили, які унеможливили виконання зобов`язань відповідача за договором №ДОН/НХ-21124/НЮ-В від 26.05.2021, що відповідно до умов договору та ст. 617 ЦК України є підставою для звільнення від відповідальності.

26.01.2023 до суду надійшли пояснення позивача щодо отриманого заперечення відповідача, в яких позивач наполягає, що відповідачем не доведено існування форс-мажорних обставин. А навіть, за умови, якщо б відповідач оформив належним чином сертифікат про форс-мажор, то він не звільняє його від платежів, встановлених ст. 625 ЦК України, які є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення виконання ним грошового зобов`язання, яка має компенсаційний, а не штрафний характер. Також зазначає, що товар було поставлено на структурні підрозділи підприємства відповідача ще у грудні 2021 року, а тому посилання відповідача, що ці структурні підрозділи знаходяться на території громад, які включені до переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, є не доречним. Платником за договором є саме АТ "Укрзалізниця", яка знаходиться у м. Київ.

Того ж дня, до суду надійшла заява позивача про зменшення розміру позовних вимог, в якій ТОВ "СОЛЛІ ПЛЮС" просить суд прийняти до розгляду заяву про зменшення розміру позовних вимог та стягнути з відповідача за договором №ДОН/НХ-21124/НЮ-В від 26.05.2021 інфляційне збільшення боргу в розмірі 730 571,28 грн та відсотки річні в розмірі 2 439,56 грн. Також просить стягнути 10 995,16 грн судових витрат, що складаються з суми судового збору.

27.01.2023 аналогічну заяву про зменшення розміру позовних вимог було подано позивачем через систему "Електронний суд", в якій було уточнено назву товариства, на користь якого позивач просить стягнути судові витрати.

Судом прийнято заяву про зменшення розміру позовних вимог та вирішено подальший розгляд справи здійснювати з її урахуванням.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 07.02.2023, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.03.2023 року о 12:30 год.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, заперечував проти заяви відповідача про розстрочення виконання рішення суду, з підстав, зазначених у заявах по суті справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату час та місце проведення судового засідання був повідомлений шляхом направлення відповідної ухвали на електронну адресу відповідача , та шляхом передання відповідної телефонограми.

Суд зазначає, що відповідач достеменно обізнаний про розгляд цієї справи, оскільки ним подані до суду заяви по суті справи, в яких зазначено адресу електронної пошти відповідача - , та контактний номер телефону - .

Згідно відомостей, що містяться в базі даних програми Діловодство спеціалізованого суду, ухвала суду від 07.02.2023 доставлена до електронної поштової скриньки . Крім того, за вказаним контактним номером відповідачу було передано телефонограму, якою повідомлено про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті на 07.03.2023 року о 12:30 год.

Суд виходить із того, що якщо учасник надав суду електронну адресу та контактний номер телефону, зазначивши їх в заявах по суті справи, отже, слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Щодо строку розгляду справи суд зазначає наступне.

Частинами 1 та 2 ст. 195 ГПК України передбачено, що суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Проте, вихід за межі встановленого ст. 195 ГПК України строку був обумовлений виключними загальновідомими обставинами, пов`язаними із триваючою військовою агресією Російської федерації на територію України.

Зокрема, Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Воєнний стан в Україні неодноразово було продовжено. На даний час Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Необхідно зазначити, що Господарський суд Донецької області знаходиться на території Харківської територіальної громади, яка з першого дня військової агресії перебуває під постійними ворожими обстрілами, які становлять загрозу життю та здоров`ю всіх учасників судового процесу. Окрім того, ворогом неодноразово вчинялися дії, спрямовані на руйнування об`єктів критичної інфраструктури регіону, що, зокрема, спричиняло тривале знеструмлення електричних мереж та вихід з ладу систем зв`язку та інтернету.

Такі обставини істотно уповільнили роботу суду, як щодо організаційно-технічного забезпечення судового процесу, так і щодо безпосереднього розгляду справи.

З урахуванням викладеного, за об`єктивних обставин розгляд справи був здійснений судом без невиправданих зволікань настільки швидко, наскільки це було можливим за вказаних умов, у межах розумного строку в контексті положень Господарського процесуального кодексу України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вислухавши представника позивача, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

26.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "СОЛЛІ ПЛЮС" (Постачальник) та Акціонерним товариством "Українська залізниця" (Покупець) укладено Договір №ДОН/НХ-21124/НЮ-В (далі - Договір), предметом якого є поставка Постачальником Покупцю товару в асортименті та кількості згідно специфікації (додаток 1), яка є невід`ємною частиною чинного Договору.

Відповідно до п. 1.2 Договору найменування товару: автомобілі оперативного реагування для аварійних бригад.

Згідно з п. 4.1 Договору поставка товару проводиться партіями протягом строку дії Договору тільки на підставі наданої письмової рознарядки Покупця, яка вважається дозволом на поставку та є підтвердженням готовності Покупця до приймання товару. Зі сторони Покупця рознарядка підписується після отримання залучених коштів з урахуванням вимог Статуту Покупця щонайменше двома такими уповноваженими особами:

- керівник (особа, що виконує його обов`язки) регіональної філії,

- перший заступник керівника (особа, що виконує його обов`язки) регіональної філії,

- заступник керівника (особа, що виконує його обов`язки) регіональної філії,

- головний інженер (особа, що виконує його обов`язки) регіональної філії.

За умовами п. 4.3 Договору Акт прийому-передачі або видаткова накладна та інші первинні документи, що стосуються виконання цього Договору та приймання товару, підписуються особами, що визначені у п. 4.1.

Товар повинен бути поставлений Постачальником протягом 60 робочих днів від дати отримання рознарядки на поставку товару. Датою поставки товару вважається дата підписання накладної на приймання товару та підписання акту прийому-передачі обома сторонами Договору (пункти 4.4 та 4.5 Договору).

Відповідно до п.4.6 Договору товар постачається Постачальником за його власний рахунок на склад покупця у структурний підрозділ "Костянтинівська дистанція колії", Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Олекси Тихого, 75 - 1 од.; структурний підрозділ "Попаснянська дистанція колії", Луганська область, м. Попасна, вул. Заводська, 15г - 1 од.: структурний підрозділ "Новокіндрашівська дистанція колії", Луганська область, смт. Станиця Луганська, вул. Деповська (Піонерський проїзд), 1 - 1 од. на умовах СРТ згідно правил Інкотермс-2010.

Ціна Постачальника на автомобілі оперативного реагування для аварійних бригад визнана тендерними торгами і вказана у специфікації (Додаток 1), яка є невід`ємною частиною даного Договору (п. 5.1 Договору).

Згідно з п. 5.2 Договору загальна сума Договору складає 3 438 000,00грн, з урахуванням ПДВ 20% 573 000,00грн та зазначається у звіті про результати здійснення процедури закупівлі.

Пунктом 6.1 Договору сторони погодили, що Постачальник передає у власність Покупцю товар, а Покупець сплачує товар, визначений в кількості та за цінами, які зазначені у специфікації №1 (додаток №1), що додається до договору про закупівлю і є його невід`ємною частиною, на умовах поставки на склад Покупця СРТ (Інкотермс у редакції 2010 року).

За умовами п. 6.4 Договору Покупець здійснює оплату поставленого товару шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок після підписання акту прийому-передачі в термін не менше 45 банківський днів з дати реєстрації податкової накладної у Державному реєстрі. Днем отримання товару вважається день підписання сторонами або їх уповноваженими представниками накладної (залізничної накладної) та акту прийому-передачі на отримання товару.

Підтвердженням про одержання товару Покупцем є накладна на приймання товару та акт прийому-передачі, оформлений належним чином та підписаний уповноваженими представниками сторін. Акт прийому передачі Покупець повертає Постачальнику після підтвердження Покупцем факту отримання (п. 8.4 Договору).

Згідно з п. 10.1.1 Договору Покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість поставленого товару у відповідності до розділу 6 даного Договору.

Відповідно до п. 11.2 Договору сторони відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановили, що розмір відповідальності Покупця за прострочення виконання грошового зобов`язання за цим Договором становить 0,1 процента річних від простроченої суми грошових зобов`язань за цим Договором.

Термін дії Договору - з моменту його підписання сторонами і до 31.12.2021, а в частині розрахунків до повного виконання своїх обов`язків (п. 16.1 Договору).

Суд зазначає, що вказаний договір підписаний сторонами та скріплений їх печатками, що свідчить про набрання ним чинності.

До вказаного Договору сторонами підписано специфікацію (додаток 1 до Договору), відповідно до умов якої погоджено, зокрема, найменування, кількість і ціну товару, а саме: ГАС-780ВРТ на базі Renault Master в кількості 3шт. загальною вартістю 3 348 000,00грн, в тому числі ПДВ 20%. Також умовами специфікації сторонами погоджено, що Покупець здійснює оплату поставленого товару не менше 45 банківських днів з дати реєстрації податкової накладної, термін постачання - до 31.12.2021.

20.12.2021 позивачем отримано від відповідача вимогу (рознарядку) вих. №НЗ-1/НГ-02/824 від 20.12.2021 відвантажити товар згідно з Договором №ДОН/НХ-21124/НЮ-В від 26.05.2021. Вказану вимогу підписано Першим заступником директора виконавчого регіональної філії та головним інженером регіональної філії, що відповідає вимогам п. 4.1 Договору.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, 30.12.2021 на виконання умов Договору та Специфікації до нього, позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 3 438 000,00грн, що підтверджується Актом приймання-передачі транспортного засобу до Договору № ДОН/НХ-21124/НЮ-В від 26.05.2021 та видатковими накладними № 8336 від 30.12.2021 на суму 1 146 000,00 грн, № 8337 від 30.12.2021 на суму 1 146 000,00 грн та № 8338 від 30.12.2021 на суму 1 146 000,00 грн.

До матеріалів справи додано копії податкових накладних № 1172, № 1174 та № 1175 від 30.12.2021, які були зареєстровані у ЄРПН.

Виходячи з умов Договору та Специфікації, враховуючи, що податкові накладні зареєстровано 30.12.2021, кінцевий строк оплати поставленого товару - 09 березня 2022 року.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, до звернення позивача з даним позовом до суду відповідач оплатив вищевказаний товар лише частково та з порушенням встановлених Договором строків, а саме в сумі 1 719 000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 153239 від 29.09.2022 на суму 286 500,00 грн, № 153240 від 29.09.2022 на суму 286 500,00 грн, № 153241 від 29.09.2022 на суму 286 500,00 грн, № 195336 від 20.10.2022 на суму 286 500,00 грн, № 195337 від 20.10.2022 на суму 286 500,00 грн, № 195338 від 20.10.2022 на суму 286 500,00 грн.

Таким чином, станом на момент звернення до суду заборгованість АТ "Укрзалізниця" перед ТОВ "СОЛЛІ ПЛЮС" за Договором № ДОН/НХ-21124/НЮ-В від 26.05.2021 становила 1 719 000,00грн.

Несвоєчасне виконання відповідачем зобов`язань з оплати отриманої продукції зумовило звернення позивача до суду із відповідним позовом про стягнення заборгованості та нарахованих на неї % річних та інфляційних.

Після звернення позивача з даним позовом до суду, відповідач здійснив оплату заборгованості в розмірі 1 719 000,00 грн, а саме 30.12.2022 в розмірі 859 500,00 грн та 18.01.2023 в розмірі 859 500,00 грн.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Скориставшись своїм правом, позивач звернувся до суду з заявою про зменшення позовних вимог, яку було прийнято судом до розгляду. Із заяви вбачається, що позивачем зменшено суму заявлених позовних вимог на сплачену відповідачем суму основного боргу, при цьому збільшено суми нарахування % річних та інфляційних.

Отже, з урахуванням прийнятої судом заяви про зменшення розміру позовних вимог, нова ціна позову становить 733 010,84 грн, з якої 730 571,28 грн - інфляційне збільшення боргу та 2 439,56 грн - відсотки річні.

Проаналізувавши правовідносини між сторонами, які виникли з Договору, суд дійшов висновку про те, що даний договір за своє правовою природою є договором поставки.

Згідно із ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

За змістом ст. 193 ГК України та ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Згідно з ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, яка кореспондується з ч.1 ст.526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За змістом частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приймаючи до уваги, що відповідачем оплачено поставлений товар з порушенням встановлених Договором та Специфікацією строків, суд дійшов висновку, що відповідач є таким, що прострочив виконання зобов`язання щодо розрахунку з позивачем за поставлений товар з 10.03.2022 на суму 3 348 000,00грн.

Як вбачається з позовної заяви, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача інфляційне збільшення боргу в розмірі 730 571,28 грн та відсотки річні в розмірі 2 439,56 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За умовами п. 11.2 Договору сторони відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановили, що розмір відповідальності Покупця за прострочення виконання грошового зобов`язання за цим Договором становить 0,1 процента річних від простроченої суми грошових зобов`язань за цим Договором.

З наданих позивачем розрахунків вбачається, що ним здійснено нарахування % річних та інфляційних за загальний період прострочення з 10.03.2022 по 17.01.2023, при цьому з 10.03.2022 нарахування здійснені на суму заборгованості в розмірі 3 438 000,00 грн, в подальший період такі нарахування здійснені з урахуванням здійснених відповідачем оплат.

Перевіривши надані розрахунки % річних у розмірі 2 439,56 грн та інфляційних втрат у розмірі 730 571,28 грн, суд встановив, що такі нарахування відповідають вимогам чинного законодавства, умовам договору та фактичним відносинам, що склались між сторонами, арифметично обчислення здійснені вірно, а отже позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими.

Суд зазначає, що передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю, тобто % річних та інфляційні втрати не є штрафними санкціями. Таким чином, твердження відповідача, що вказані нарахування є мірою відповідальності, за якою є підстави для звільнення від її сплати на підставі ст. 617 ЦК України через настання обставин непереборної сили, є безпідставними. Крім того, відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що його зобов`язання саме за спірним договором не були ним виконані своєчасно внаслідок настання форс-мажорних обставин.

Щодо заяви відповідача про розстрочення виконання рішення суду, суд зазначає, що у вказаній заяві відповідач вказував про заперечення щодо нарахувань % річних та інфляційних втрат та просив розстрочити суму основного боргу. Оскільки відповідачем погашено суму основного боргу та стягнення суми основного боргу не є предметом розгляду даної справи після уточнення позивачем позовних вимог, суд не здійснює розгляд вказаної заяви відповідача.

За таких обставин суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.

Пунктом 5 частини 1 статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з п. 2 ч.1 ст.129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Звертаючись з позовом до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 36 246,17грн, що підтверджується платіжним дорученням №1181 від 11.11.22.

Заявою вих. №19/1 від 19.01.23 позивач зменшив розмір позовних вимог до 733 010,84 грн. Судовий збір за вимогою про стягнення 733 010,84 грн становить 10 995,16грн.

Оскільки позовні вимоги задоволені повністю, судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України покладається судом на відповідача.

Суд зазначає, що, враховуючи наявність у суду обмеженої кількості знаків поштової оплати, для вручення сторонам рішення по справі будуть використані альтернативні способи вручення процесуальних документів учасникам справи, а саме шляхом направлення даного рішення на електронні адреси позивача та відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статями 1-5, 10, 11, 12, 20, 73-80, 86, 129, 165, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, б. 5, код 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛЛІ ПЛЮС" (62441, Харківська область, с. Циркуни, відділення Кутузівка, буд. 32-а, код 35244815) за Договором № ДОН/НХ-21124/НЮ-В від 26.05.2021 інфляційне збільшення боргу у сумі 730 571,28 грн, 0,1% річних у сумі 2 439,56 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 10 995,16 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 14.03.2023.

Суддя Т. О. Лобода