ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2023 Справа № 914/3038/22

місто Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Сухович Ю.О. розглянув матеріали справи

за позовом Територіального центру соціального обслуговування (надання послуг) Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, місто Кременчук, Полтавська область

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Лайт», місто Львів

про стягнення 16 197,60 грн.

Без виклику сторін.

Обставини розгляду справи.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Територіального центру соціального обслуговування (надання послуг) Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Лайт» про стягнення вартості невідпущеного (на АЗС) товару у сумі 16 197,60 грн.

Ухвалою від 12.12.2022 суд залишив без руху позовну заяву Територіального центру соціального обслуговування (надання послуг) Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області. У зв`язку з усуненням позивачем недоліків позовної заяви, ухвалою суду від 04.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, постановлено здійснювати розгляд справи без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвала суду від 04.01.2023 про відкриття провадження у справі надсилалась позивачу на електронну адресу, вказану у позовній заяві, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвала суду від 04.01.2023 про відкриття провадження у справі надсилалась відповідачу на адресу, вказану у позовній заяві та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, а саме: 79057, Львівська область, місто Львів, вулиця Єфремова, будинок 84/1Б.

Також, Ухвала суду від 04.01.2023 про відкриття провадження у справі надсилалась відповідачу на електронну адресу, вказану у позовній заяві, а саме:ІНФОРМАЦІЯ_2.

Як вбачається з інформації, що знаходиться на веб-сайті акціонерного товариства «Укрпошта» поштове відправлення 04.01.2023 прийняте, а 17.01.2023 року поштове відправлення за номером 924 вручене за довіреністю адресату - відповідачу.

Так як суд здійснював розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, тобто без можливості для відповідача взяти участь у судовому засіданні і викласти свої заперечення проти задоволення позову, право відповідача надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування, заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб, передбачене статтею 42 Господарського процесуального кодексу України, могло бути реалізоване шляхом подання відзиву.

Від відповідача не надходили заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження чи клопотання про її розгляд у судовому засіданні з повідомленням сторін. Відзив на позов також не подано.

Згідно зі статті 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У зв`язку із закінченням строку наданого для вирішення спору, суд дійшов висновку про необхідність прийняття рішення у справі.

Суть спору та правова позиція учасників справи.

Позиція позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 10.03.2021 між позивачем та відповідачем укладений договір №10, відповідно до умов якого відповідач зобов`язувався протягом дії цього договору поставити (передати) замовнику (позивачу) товари (паливо-мастильні матеріали) зазначені в специфікації цього договору (бензин а-92 євро кількістю 3600 літрів загальною вартістю 85 752,00 грн з ПДВ), а позивач зобов`язувався прийняти і оплатити такі товари.

Додатковою угодою №1 від 28.10.2021 було внесено зміни до договору, встановлено, що сума договору становить 35 491,80 грн з ПДВ. Відповідач зобов`язався здійснювати поставку позивачу бензину по талонах на автозаправних станціях, зазначених у додатку №2 до договору.

На виконання умов вказаного договору позивач оплатив товар на загальну суму 35 491,80 грн. Частина талонів на загальну суму 19 294,20 грн з ПДВ була використана позивачем. Однак, станом на момент подання позовної заяви позивачу було відмовлено у відпуску палива решти талонів сплачених за договором на суму 16 197,60 грн з ПДВ.

Таким чином, оскільки відповідач свої зобов`язання в частині реалізації талонів повністю не виконав, позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача вартості невідпущеного (на АЗС) товару у сумі 16 197,6 грн.

Позиція відповідача.

Відповідач відзиву на позовну заяву у строк, визначений судом, не подав, проти позову не заперечив.

Розглянувши матеріали справи, повно та об`єктивно дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

10.03.2021 між Територіальним центром соціального обслуговування (надання послуг) Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (надалі по тексту рішення - позивач, згідно з договором - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Прайм Лайт» (надалі по тексту рішення - відповідач, згідно з договором - учасник) було укладено договір №10, відповідно до умов якого учасник зобов`язується протягом дії цього договору поставити (передати) замовнику товари (паливо-мастильні матеріали) зазначені в специфікації до цього договору, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити такі товари (надалі - договір).

Сторонами підписано специфікацію (додаток №1 до договору від 10.03.2021 №10) до зазначеного договору за якою загальна вартість товару з урахуванням ПДВ складає 85 752,00 грн, а саме: - бензин А-92 -в кількості 3600 літрів, ціна за одиницю вимірювання (літр) на момент укладання договору - 23,82 грн (ПДВ - 14 292,00 грн).

Відповідно до п. 1.2. договору найменування (номенклатура, асортимент) товару: 09130000-9- нафта і дистиляти (бензин А-92 (скретч-картки (талони) - далі товар, а саме: бензин А-92 євро кількістю 3600 літрів.

Згідно п.п. 1.3.-1.4. договору обсяги закупівлі товарів можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків шляхом укладання додаткової угоди, попередивши про це учасника. При зміні замовником обсягів товарів, загальний обсяг наданих товарів не повинен перевищувати ціни вартості пропозиції. Поставка товару здійснюється частинами (партіями) згідно заявок замовника залежно від його потреби в товарі шляхом постачання товару та здійснення заправки автотранспорту замовника товаром на автозаправних станціях, автозаправних комплексах учасника (надалі АЗС Учасника).

Відповідно до п. 1.5. договору замовник зобов`язується здійснювати поставку товару, заправку автотранспорту та оплату за товар в порядку та терміни, передбачені цим договором.

Згідно п. 1.6. договору заправка автотранспорту здійснюється на підставі ордерів-дозволів учасника, надалі - талони, встановленого учасником зразка, які є документами обов`язкової звітності. Довіреною особою замовника для взаємовідносин по даному договору вважається особа - пред`явник талонів учасника.

Відповідно до п. 2.1. договору товар вважається переданим продавцем і прийнятим замовником по кількості і якості з моменту фактичного отримання товару згідно умов договору.

Згідно п.п. 3.1.-3.2. договору ціна цього договору встановлюється у національній валюті України та становить 85 752,00 грн (вісімдесят п`ять тисяч сімсот п`ятдесят дві гривні 00 копійок), у тому числі ПДВ - 14 292,00 грн і визначається на підставі фактично поставленого товару відповідно до виписаних накладних. Ціна цього договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін.

Згідно п. 3.5. договору ціна за одиницю товару, у разі коливання ціни такого товару на ринку, не повинна підвищуватися протягом календарного місяця з моменту підписання даного договору.

Відповідно до п.п. 4.1.-4.2. договору оплата за отриманий товар здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок учасника на підставі рахунків - фактури, які надаються учасником замовнику в момент передачі талонів на товар, що підтверджується відповідними накладними. Оплата за товар здійснюється шляхом перерахування замовником грошових коштів на поточний рахунок учасника, згідно виставленого рахунка, не пізніше 7 (семи) календарних днів з моменту підписання сторонами видаткової накладної, при цьому у платіжному дорученні повинні бути зазначені номер та дата рахунку-фактури, що оплачується, а також номер договору. Поставка та оплата товару здійснюється пропорційними частинами щомісячно протягом строку дії договору.

Згідно п.п. 4.6.-4.7. договору документом, що підтверджує прийом-передачу товару за цим договором, є підписана сторонами видаткова накладна. До рахунка додаються: рахунок-фактура на оплату отриманої партії товару, видаткова накладна на отриману партію товару.

Відповідно до п.п. 5.1.1. договору місце поставки (передачі) товару: АЗС/АЗК учасника. Перелік АЗС/АЗК учасника, на яких буде здійснюватися постачання товару та заправка автотранспорту замовника, визначений у додатку № 2 до договору, який є невід`ємною частиною договору.

Підпунктом 5.1.2. договору сторони погодили, що факт передачі товару у власність замовника підтверджується підписанням уповноваженими представниками обох сторін видаткової накладної (накладної).

Згідно п.п. 5.1.3. договору право власності на товар та усі ризики пошкодження чи втрати товару переходять від учасника до замовника у момент підписання уповноваженими представниками обох сторін видаткової накладної (накладної).

Підпунктом 5.1.4. договору сторони погодили, що товар, придбаний замовником за цим договором, передається учаснику на зберігання згідно з актом прийому-передачі товару на зберігання, який підписується уповноваженими представниками обох сторін в момент набуття права власності на товар. В даному випадку учасник несе відповідальність за якість товару та його належне зберігання, до моменту повернення товару із зберігання замовнику.

Відповідно до п.п. 5.1.5.-5.1.7. договору після підписання сторонами видаткової накладної учасник видає представнику замовника талони на кількість отриманого замовником товару. При цьому, представник замовника має надати учаснику відповідну довіреність на отримання товару в узгодженій кількості. Товар повертається (видається) замовнику зі зберігання лише на підставі та в обмін на талони, видані учасником замовнику. Протягом терміну (строку) зберігання право власності на товар від замовника до учасника не переходить.

Згідно п.п. 5.1.11. договору зберігання та видача (передача) товару зі зберігання здійснюється на автозаправних станціях (АЗС/АЗК), перелік яких встановлений у додатку № 2 до цього договору.

Підпунктом 5.1.13. договору сторони погодили, що видача (передача) товару зі зберігання замовнику підтверджується фактом отоварювання талону (тобто повернення замовнику талону в обмін на виданий (переданий) ним товар зі зберігання), що підтверджується касовими чеками або чеками POS-терміналів АЗС/АЗК (POS-термінал - електронне обладнання, призначене для здійснення операцій відпуску товару шляхом використання Талонів).

Пунктом 5.2. договору сторони погодили, що строк (термін) поставки (передачі) товарів: з моменту підписання договору до 31 грудня 2021 року включно.

Відповідно до п.п. 6.1.1. договору замовник зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений товар.

Згідно п.п. 6.3.1. договору учасник зобов`язаний: забезпечити поставку товарів у строки, встановлені цим договором.

Відповідач передав позивачу товар (бензин А-92) у кількості 1490 літрів на загальну суму 35 491,80 грн (у тому числі ПДВ) відповідно до видаткових накладних:

- №33 від 15.03.2021 - бензин А-92 в кількості 320 літрів, ціна з ПДВ - 23,82 грн (сума з ПДВ - 7 622,40 грн);

- №80 від 08.04.2021 - бензин А-92 в кількості 400 літрів, ціна з ПДВ - 23,82 грн (сума з ПДВ - 9 528,00 грн);

- №177 від 11.05.2021 - бензин А-92 в кількості 440 літрів, ціна з ПДВ - 23,82 грн (сума з ПДВ - 10 480,80 грн);

- №277 від 07.06.2021 - бензин А-92 в кількості 330 літрів, ціна з ПДВ - 23,82 грн (сума з ПДВ - 7 860,60 грн).

Між сторонами підписано акти приймання-передачі талонів на пальне, відповідно до яких постачальник передав у власність, а покупець прийняв талони на пальне у відповідності до договору №10 про закупівлю товарів від 10.03.2021, а саме:

- Акт від 15.03.2021 талони на пальне у кількості 32 (тридцять два) штук: бензин А-92 - 32 штук по 10 літрів (термін дії до - 10.03.2022);

- Акт від 08.04.2021 талони на пальне у кількості 40 (сорок) штук: бензин А-92 - 40 штук по 10 літрів (термін дії до - 01.04.2022);

- Акт від 11.05.2021 талони на пальне у кількості 44 (сорок чотири) штук: бензин А-92 - 44 штук по 10 літрів (термін дії до - 06.05.2022);

- Акт від 07.06.2021 талони на пальне у кількості 33 (тридцять три) штук: бензин А-92 - 33 штук по 10 літрів (термін дії до - 02.06.2022).

Відповідач виставив позивачу рахунки на оплату по договору №10 від 10.03.2021 на загальну суму 35 491,80 грн (у тому числі ПДВ), а саме:

- №31 від 15.03.2021 на суму 7 622,40 грн;

- №79 від 08.04.2021 на суму 9 528,00 грн;

- №176 від 11.05.2021 на суму 10 480,80 грн;

- №276 від 07.06.2021 на суму 7 860,60 грн.

Позивач оплатив кошти згідно видаткових накладних №33 від 15.03.2021, №80 від 08.04.2021, №177 від 11.05.2021, №277 від 07.06.2021 на загальну суму 35 491,80 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями:

- №120 від 22.03.2021 на суму 7 622,40 грн;

- №151 від 15.04.2021 на суму 9 528,00 грн;

- №246 від 21.05.2021 на суму 10 480,80 грн);

- №301 від 23.06.2021 на суму 7 860,60 грн.

Позивач стверджує, що починаючи з липня місяця 2021 обслуговування за талонами не здійснювалось оскільки їх неможливо реалізувати на АЗС, талони (отримані та проплачені позивачем) були заблоковані відповідачем з невідомих для позивача причин.

Частина талонів була використана на загальну суму 19 294,20 грн, проте, позивач не може використати товар (бензин А-92) на загальну вартість 16 197,60 грн.

Позивач на електронну адресу відповідача було надсилав листи-вимоги №451 від 15.07.2021, №458 від 16.07.2021, №470 від 26.07.2021, №503 від 02.08.2021, щодо вирішення питання реалізації зазначених вище талонів на пальне на АЗС міста Кременчука.

Аналогічну вимогу за №592 від 28.09.2021 позивач надсилав на поштову адресу відповідача.

Відповідач в листах №621/5 від 15.07.2021, №623/2 від 16.07.2021, №657/10 від 26.07.2021, №681/5 від 02.08.2021 надісланих на електронну адресу позивача повідомляв, що він (відповідач) зобов`язується виконати взяті на себе зобов`язання за договором та продовжити заправку транспорту позивача на АЗС за талонами, придбаними у відповідача, після усунення всіх технічних несправностей та відновлення безперебійного процесу роботи, що передбачається у найкоротші терміни.

28.10.2021 позивач склав та підписав зі своєї сторони акт звірки взаємних розрахунків між позивачем та відповідачем та 29.10.2021 надіслав на адресу відповідача (квитанція №780 від 29.10.2021). Проте, відповідач не підписав вказаний акт звірки взаєморозрахунків.

В подальшому 28.10.2021 сторони уклали додаткову угоду №1 до договору №10 від 10.03.2021. Відповідно до п.1 якої погодили внести зміни до договору про закупівлю товару №10 від 10.03.2021 та виклали пункт 3.1. в наступній редакції: « 3.1. У зв`язку із зменшенням кошторисних призначень на 2021 рік сторони дійшли взаємної згоди зменшити суму договору на 50 260,20 грн. Сума договору становить - 35 491,80 грн (тридцять п`ять тисяч чотириста дев`яносто одна гривня 80 копійок), в тому числі ПДВ 5915,30 грн».

Позивач стверджує, що станом на момент написання позовної заяви (11.11.2022) відповідач свої зобов`язання повністю не виконав, відтак за договором №10 від 10.03.2021 рахується заборгованість перед позивачем у розмірі 16 197,60 грн.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків, щодо поставки оплаченого позивачем товару, неповерненням сплачених коштів, що спричинило недоотриманням позивачем товару на загальну суму 16 197,60 грн, позивач просить стягнути з відповідача вартості невідпущеного (на АЗС) товару у сумі 16 197,60 грн.

Висновки суду.

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За умовами статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, підставою виникнення правовідносин між сторонами є договір №10 від 10.03.2021.

До спірних правовідносин застосовуються положення чинного законодавства про поставку та купівлю-продаж.

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частиною 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Згідно зі статтею 185 Господарського кодексу України до укладення господарських договорів на біржах, оптових ярмарках, публічних торгах застосовуються загальні правила укладення договорів на основі вільного волевиявлення, з урахуванням нормативно-правових актів, якими регулюється діяльність відповідних бірж, ярмарків та публічних торгів.

У абзаці другому частини третьої статті 6 Цивільного кодексу України визначено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади визначено Законом України «Про публічні закупівлі».

Відповідно до частини 1 статті 41 України «Про публічні закупівлі» договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з врахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Статтею 638 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Пунктами 2 і 3 статті 180 Господарського кодексу України визначено, що господарський договір вважається укладеним, якщо сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Частиною 4 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» установлено, що умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до частини 1 статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

З системного аналізу умов договору та суті правовідносин між сторонами, вбачається, що під поставкою товару розуміється саме поставка палива, в свою чергу передача талонів не свідчить про повне виконання умов договору поставки, а лише є формою виконання умов договору, пов`язаною із заправленням ТЗ (транспортного засобу) позивача паливом.

Умовами договору №10 від 10.03.2021 (п.п.1.1.-1.2. договору) визначено, що учасник зобов`язується протягом дії цього договору поставити (передати) замовнику товари (паливо-мастильні матеріали) зазначені в специфікації до цього договору, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити такі товари, найменування (номенклатура, асортимент) товару: 09130000-9- нафта і дистиляти (бензин А-92 (скретч-картки (талони) - далі товар, а саме: бензин А-92 євро кількістю 3600 літрів.

Сторонами підписано специфікацію (додаток №1 до договору від 10.03.2021 №10) до зазначеного договору за якою загальна вартість товару з урахуванням ПДВ складає 85 752,00 грн, а саме: - бензин А-92 -в кількості 3600 літрів, ціна за одиницю вимірювання (літр) на момент укладання договору - 23,82 грн (ПДВ - 14 292,00 грн).

Відповідно до п.п. 5.1.1. договору місце поставки (передачі) товару: АЗС/АЗК учасника. Перелік АЗС/АЗК учасника, на яких буде здійснюватися постачання товару та заправка автотранспорту замовника, визначений у додатку № 2 до договору, який є невід`ємною частиною договору.

Підпунктом 5.1.2. договору сторони погодили, що факт передачі товару у власність замовника підтверджується підписанням уповноваженими представниками обох сторін видаткової накладної (накладної).

Згідно п.п. 5.1.3. договору право власності на товар та усі ризики пошкодження чи втрати товару переходять від учасника до замовника у момент підписання уповноваженими представниками обох сторін видаткової накладної (накладної).

Відповідно до п.п. 5.1.5.-5.1.7. договору після підписання сторонами видаткової накладної учасник видає представнику замовника талони на кількість отриманого замовником товару. При цьому, представник замовника має надати учаснику відповідну довіреність на отримання товару в узгодженій кількості. Товар повертається (видається) замовнику зі зберігання лише на підставі та в обмін на талони, видані учасником замовнику. Протягом терміну (строку) зберігання право власності на товар від замовника до учасника не переходить.

Згідно п.п. 5.1.11. договору зберігання та видача (передача) товару зі зберігання здійснюється на автозаправних станціях (АЗС/АЗК), перелік яких встановлений у додатку № 2 до цього договору.

Підпунктом 5.1.13. договору сторони погодили, що видача (передача) товару зі зберігання замовнику підтверджується фактом отоварювання талону (тобто повернення замовнику талону в обмін на виданий (переданий) ним товар зі зберігання), що підтверджується касовими чеками або чеками POS-терміналів АЗС/АЗК (POS-термінал - електронне обладнання, призначене для здійснення операцій відпуску товару шляхом використання Талонів).

Таким чином, факт підписання сторонами видаткових накладних №33 від 15.03.2021, №80 від 08.04.2021, №177 від 11.05.2021, №277 від 07.06.2021 та актів приймання-передачі талонів на пальне від 15.03.2021, від 08.04.2021, від 11.05.2021 та від 07.06.2021 не свідчили про факт передачі товару позивачу, а лише підтверджували факт передачі талонів/скретч-карток, які надавали позивачу право на отримання відповідної кількості товару у майбутньому.

Умовами договору №10 від 10.03.2021 (п.п.5.1.4. договору) визначено, що товар, придбаний замовником за цим договором, передається учаснику на зберігання згідно з актом прийому-передачі товару на зберігання, який підписується уповноваженими представниками обох сторін в момент набуття права власності на товар. В даному випадку учасник несе відповідальність за якість товару та його належне зберігання, до моменту повернення товару із зберігання замовнику.

З системного аналізу умов договору та суті правовідносин між сторонами, вбачається, що під поставкою товару розуміється саме поставка палива, в свою чергу передача талонів/скретч-карток не свідчить про повне виконання умов договору поставки, а лише є формою виконання умов договору, пов`язаною із заправленням ТЗ (транспортного засобу) позивача паливом.

Позивач отримав талони/скретч-картки на пальне, частину яких не зміг обміняти на паливо на АЗС з вини відповідача, отже факт поставки палива за відповідною частиною талонів/скретч-карток не відбувся з незалежних від позивача обставин.

В матеріалах справи наявні копії невикористаних талонів на пальне номери яких відповідають номерам талонів перелічених в актах приймання-передачі талонів на пальне від 15.03.2021, від 08.04.2021, від 11.05.2021 та від 07.06.2021 згідно видаткових накладних №33 від 15.03.2021, №80 від 08.04.2021, №177 від 11.05.2021, №277 від 07.06.2021, на загальну кількість 680 літрів, а саме: 68 (шістдесят вісім) штук: бензин А-92 - 62 штук по 10 літрів.

Таким чином, відповідач не виконав умов договору в частині забезпечення можливості вільного обміну талонів/скретч-карток на товар, що не спростовано останнім належними та допустимими доказами.

Позивачу не передано замовлений та оплачений товар в кількості 680 літрів пального на загальну суму 16 197,60 грн (бензину А-92 в кількості 680 літрів) за переданими талонами на пальне згідно актів приймання-передачі талонів на пальне від 15.03.2021, від 08.04.2021, від 11.05.2021 та від 07.06.2021 відповідно до видаткових накладних №33 від 15.03.2021, №80 від 08.04.2021, №177 від 11.05.2021, №277 від 07.06.2021 за договором №10 від 10.03.2021.

Таким чином, відповідач не виконав умов договору в частині забезпечення можливості вільного обміну талонів/скретч-карток на товар, що не спростовано останнім належними та допустимими доказами.

Частиною 1 статті 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору згідно з частиною 1 статті 631 Цивільного кодексу України.

Законом встановлено імперативну норму, згідно з якою істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, визначених частиною 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 599 Цивільного кодексу України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У відповідності із статтею 193 Господарського кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до частини 3 статті 612 Цивільного кодексу України, якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

У відповідності до статті 615 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.

За таких обставин, суд дійшов висновку про прострочення виконання зобов`язання боржником, що в свою чергу є підставою для стягнення суми сплачених коштів.

Враховуючи вищенаведені норми Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України дійшов висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача вартості невідпущеного (на АЗС) товару в сумі 16 197,60 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

У відповідності до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування "вірогідності доказів" на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. Вказане узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного суду у справі № 904/2357/20 від 21.08.2020.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи все вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що позивачем доведено належними, допустимими, достовірними та вірогідними, доказами наявність правових підстав для задоволення його позовних вимог повністю.

Розподіл судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, при поданні позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в сумі 2 481,00 грн, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки # 0.0..1 відділення «Полтавське ь9» АТ КБ Приватбанку від 14.11.2022.

Оскільки спір виник з вини відповідача, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 481,00 грн відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України необхідно покласти на відповідача.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 73, 74, 76-79, 86, 129, частиною 9 статті 165, статтями 236-238, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Лайт» (79044, Львівська область, місто Львів, вулиця Єфремова, будинок 84/1Б; ідентифікаційний код юридичної особи 42151468) на користь Територіального центру соціального обслуговування (надання послуг) Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (39623, Полтавська область, місто Кременчук, проспект Свободи, будинок 130; ідентифікаційний код юридичної особи 33255516) вартості невідпущеного (на АЗС) товару в сумі 16 197,60 грн та 2 481,00 грн судового збору.

3. Наказ видати згідно статті 327 Господарського процесуального кодексу України після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, встановленому статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Інформація щодо руху справи розміщена в мережі Інтернет на інформаційному сайті за посиланням http://www.reyestr.court.gov.ua та на офіційному веб-порталі судової влади України за посиланням: http://court.gov.ua.

Рішення складено

та підписано 06.03.2023

Суддя Сухович Ю.О.