номер провадження справи 9/171/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2023 Справа № 908/2410/22

м.Запоріжжя

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГКОМ», (69008, м. Запоріжжя, вул. Стартова, буд. 1-Е; представник позивача: адвокат Штабовенко Д.В.: 69035, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 76)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛД ІНЖИНІРИНГ ТА БУДІВНИЦТВО», (69008, м. Запоріжжя, Південне шосе, 78А)

про стягнення суми 131227,08 грн.

Суддя Боєва О.С.

Без виклику сторін

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГКОМ» про стягнення з відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛД ІНЖИНІРИНГ ТА БУДІВНИЦТВО» суми 111149,82 грн. боргу, суми 17875,58 грн. інфляційного збільшення, суми 2201,68 грн. 3% річних, всього - загальної суми 131227,08 грн.

Ухвалою суду від 05.12.2022 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/2410/22, присвоєний номер провадження 9/171/22, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

У зв`язку з введенням воєнного стану в Україні, погіршенням безпекової ситуації в місті Запоріжжі, постійними повітряними тривогами через загрозу ракетних обстрілів обласного центру і, відповідно, наявністю обставин, що загрожують життю, здоров`ю та безпеці працівників апарата суду та відвідувачів суду в умовах збройної агресії проти України справу розглянуто 06.03.2023. За наслідками розгляду справи судом прийнято рішення.

Предметом розгляду є позовні вимоги, викладені у позовній заяві, які мотивовані тим, що в порушення умов укладеного сторонами договору поставки № 07/2022/59 від 15.02.2022 ТОВ «АЛД ІНЖИНІРИНГ ТА БУДІВНИЦТВО» не оплачено товар, поставлений позивачем та отриманий відповідачем за видатковою накладною № РС340 від 22.02.2022, внаслідок чого заборгованість відповідача склала 111 149,82 грн. Відповідно до п. 5.2 договору відповідач повинен був оплатити вартість товару на умовах післяплати до 24.03.2022, однак оплату не здійснив. За порушення грошового зобов`язання з оплати, відповідачу за час прострочення нараховано до сплати суму 3% річних та суму інфляційних втрат. Позовні вимоги обґрунтовано ст.ст. 509, 525, 526, 530, 610-612, 625, 712 ЦК України, ст. 265 ГК України та умовами договору поставки.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, відзив до суду не подав. Будь-яких заяв, клопотань від відповідача до суду не надходило.

Судом вжито всіх необхідних заходів для належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи, враховуючи наступне.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі, що надсилалась відповідачу на адресу зазначену у позовній заяві та яка відповідає відомостям, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме на адресу: 69008, м.Запоріжжя, Південне шосе, 78А, була повернута підприємством поштового зв`язку до господарського суду без вручення адресату з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зокрема, містяться відомості про місцезнаходження юридичної особи.

Згідно з частиною 1 ст. 7 та ст. 10 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру. Якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відповідно до змісту постанови Верховного Суду від 14.08.2020 у справі №904/2584/19, Касаційний господарський суд, здійснивши аналіз статей 120, 242 ГПК України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, дійшов висновку, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Верховний Суд у вказаній постанові також зазначив, що встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 29.03.2021 у справі № 910/1487/20, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку суду.

Із змісту ч. 9 ст. 165 ГПК України слідує, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮГКОМ» (Постачальник, позивач у даній справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛД ІНЖИНІРИНГ ТА БУДІВНИЦТВО» (Покупець, відповідач у справі) був укладений договір поставки №07/2022/59 від 15.02.2022 (далі Договір), відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується поставити Покупцеві товар, загачений у Специфікації/-ях, що додається/ються до Договору і є його невід`ємною/-ими частиною/-ами, а Покупець прийняти і оплатити такий товар (п.1.1 Договору).

Сторонами підписано Специфікацію № 1 від 15.02.2022 до Договору, в якій визначено найменування товару, його кількість, ціна та строк поставки.

Відповідно до вказаної Специфікації сторони визначили, що Продавець поставляє, а Покупець зобов`язується прийняти товар фанера 21 мм 2500х1250, в кількості 45 шт., загальною вартістю 111 149,82 грн. з ПДВ.

В пунктах 4.2., 4.4. Договору передбачено, що товар за даним Договором поставляється Покупцю окремими партіями на умовах, визначених в Специфікаціях. Право власності на товар переходить до Покупця в момент підписання відповідальною особою Покупця видаткової накладної.

Покупець оплачує поставлені товари за цінами, визначеними в кожній окремій Специфікації, на умовах даного Договору в порядку і формах, які не суперечить чинному законодавству України. Розрахунок здійснюється в безготівковій формі в національній грошовій одиниці України (п.п. 5.1., 5.4. Договору).

Згідно з п.п.5.2., 5.5. Договору розрахунок за поставлену партію товару здійснюється Покупцем на умовах післяоплати в розмірі 100% від вартості партії товару на підставі підписаної обома сторонами видаткової накладної та товарно-транспортної накладної, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 30 календарних днів з дати поставки відповідної партії товару. Днем здійснення платежу вважається день, в який сума, що підлягає сплаті, поступає на розрахунковий рахунок Постачальника.

Відповідно до п. 9.1. Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31.12.2022. Закінчення строку дії даної Договору не звільняє сторони від виконання своїх обов`язків.

Матеріали справи свідчать, що за видатковою накладною № РС340 від 22.02.2022, яка підписана сторонами та скріплена їх печатками, позивач поставив відповідачу товар, обумовлений у Специфікації до Договору, на суму 111 149,82 грн.

У зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язання щодо оплати отриманого товару позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача суми 111149,82грн. боргу, а також суми 17875,58 грн. інфляційних збитків та суми 2201,68 грн. 3% річних, за яким відкрито провадження у даній справі.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно з приписами ст.ст. 11, 509 ЦК України підставами виникнення зобов`язання правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами ст.629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74, ч. 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі для своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Надані позивачем докази є належними доказами, які підтверджують факт поставки відповідачу товару на суму 111 149,82 грн. на підставі Договору поставки № 07/2022/59 від 15.02.2022 за видатковою накладною № РС340 від 22.02.2022 та його прийняття ним.

Враховуючи, встановлений в п. 5.2 Договору строк оплати відповідач повинен був здійснити оплату товару протягом 30 календарних днів з дати поставки товару, тобто до 24.03.2022 включно.

Відповідач позовні вимоги в частині заявленої до стягнення суми боргу за поставлений позивачем товар не спростував, доказів виконання зобов`язання і перерахування позивачу заявленої до стягнення суми боргу не надав.

Таким чином вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 111 149,82 грн. заборгованості є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача суми 2201,68 грн. 3% річних та суми 17875,58 грн. інфляційних збитків, нарахованих за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до приписів ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з наданими позивачем розрахунком, 3% річних нараховані на суму простроченого грошового зобов`язання за період з 25.03.2022 по 20.11.2022 включно, втрати від інфляції за період з квітня по жовтень 2022 включно.

Факт прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання підтверджується матеріалами справи та є доведеним.

Перевіривши надані позивачем розрахунки 3% річних та інфляційний втрат, суд встановив, що вони здійснені правильно, тому позовні вимоги в цій частині задовольняються судом у заявлених позивачем розмірах.

Згідно з положеннями статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

В позовній заяві зазначено, що розмір витрат, які позивач поніс у зв`язку із розглядом справи, окрім сплаченого судового збору, складає 5000,00 грн., які сплачені ТОВ «ЮГКОМ» на користь АО «Юридична компанія «Радник». Також в позові вказано, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які позивач поніс та які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, складаються з судового збору та витрат на професійну правничу допомогу адвоката, що орієнтовно становить 10 000,00 грн.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу ).

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Пунктом 1 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Частиною 8 ст.129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Згідно з ст. 30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги.

До позовної заяви зокрема додані: копія договору про надання правової допомоги б/н від 21.11.2022, укладеного між ТОВ «ЮГКОМ» та Адвокатським об`єднанням «Юридична компанія Радник», та копія Додаткової угоди № 1 від 21.11.2022 до вказаного договору, в п. 3 якої визначено, що винагорода Адвокатського об`єднання складає 5000,00 грн. із розрахунку 1000,00 грн. година роботи х 5 годин, які оплачуються протягом десяти днів з моменту виставлення рахунку. Також до позову додано копію підписаного Акту приймання-передачі наданих послуг № 1 від 23.11.2022 (складання та подання позовної заяви до Господарського суду Запорізької області за позовом ТОВ «ЮГКОМ» до ТОВ «АЛД ІНЖИНІРИНГ ТА БУДІВНИЦТВО» про стягнення заборгованості за договором від 15.02.2022 № 07/2022/59 (5 год.) на суму 5000,00 грн. Повноваження адвоката Штабовенко Д.В., яким підписано позовну заяву, підтверджуються ордером на надання правової допомоги АР № 1104879, виданим 24.11.2022 на підставі договору надання правової допомоги б/н від 21.11.2022.

На оплату правової допомоги Адвокатським об`єднанням виставлено позивачу рахунок-фактуру № СФ-0000305 від 21.11.2022 на суму 5000,00 грн. Платіжним дорученням № 545 від 22.11.2022 позивачем перераховано на користь «Юридична компанія Радник» суму 5000,00 грн. за надані послуги зі складання позовної заяви.

З огляду на все вищевикладене, суд дійшов до висновку, що враховуючи обсяг фактично наданих адвокатом правничих послуг, пов`язаних з підготовкою та подачею до суду позовної заяви про стягнення заборгованості за договором, відсутність інших заяв позивача по суті справи, крім самої позовної заяви, а також складність справи та ціну позову, обґрунтованою сумою витрат на професійну правничу допомогу, яка належить до стягнення з відповідача на користь позивача є сума 5000,00 грн., яка понесена позивачем. Розмір витрат на професійну правничу допомогу підтверджений належними доказами, є доведеним та співмірним, враховуючи обсяг виконаних робіт (наданих послуг) у даній справі.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛД ІНЖИНІРИНГ ТА БУДІВНИЦТВО», (69008, м. Запоріжжя, Південне шосе, 78А) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГКОМ», (69008, м. Запоріжжя, вул. Стартова, буд. 1-Е) суму 111 149 (сто одинадцять тисяч сто сорок дев`ять) грн. 82 коп. основного боргу, суму 2201 (дві тисячі двісті одну) грн. 68 коп. 3% річних, суму 17875 (сімнадцять тисяч вісімсот сімдесят п`ять) грн. 58 коп. інфляційних втрат.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛД ІНЖИНІРИНГ ТА БУДІВНИЦТВО», (69008, м. Запоріжжя, Південне шосе, 78А) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю«ЮГКОМ», (69008, м. Запоріжжя, вул. Стартова, буд. 1-Е) суму 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛД ІНЖИНІРИНГ ТА БУДІВНИЦТВО», (69008, м. Запоріжжя, Південне шосе, 78А) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГКОМ», (69008, м. Запоріжжя, вул. Стартова, буд. 1-Е) суму 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення складено та підписано 06.03.2023.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складання повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва