27.02.2023 м. КиївСправа № 910/9098/22
За заявою: товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРДЖІ СОЛАР ІСТЕЙТ";
про: ухвалення додаткового рішення у справі № 910/9098/22.
За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРДЖІ СОЛАР ІСТЕЙТ";
до: державного підприємства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ";
про: стягнення 8.641.518,99 грн.
Суддя Сергій Балац
Секретар судового засідання Бут Д.О.
позивача: Левковська К.Ю.;
відповідача: Корсун Ю.Ю.
С У Т Ь С П О Р У:
Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРДЖІ СОЛАР ІСТЕЙТ" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до державного підприємства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" (далі - відповідач) про стягнення 8.641.518,99 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов`язання за укладеним між сторонами спору договором від 26.12.2019 № 1521/01, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 8.641.518,99 грн.
Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.09.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/9098/22 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) загального позовного провадження.
Рішенням господарського суду міста Києва від 06.02.2023 у справі № 910/9098/22 позов задоволено частково.

До господарського суду надійшла заява позивача (далі - позивач/Заявник) про ухвалення додаткового рішення (далі - Заява).

Приписами пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 2 статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Положеннями частини 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, визначено, що додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Ухвалою від 15.02.2023 № 910/9098/22 Заяву прийнято до розгляду. Розгляд Заяви призначено на 27.02.2023.

Положеннями частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Судом встановлено, що позивачем дотримані вимоги частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Так Заявником в поданій до суду Заяві додано до останньої: договір про надання правничої допомоги від 02.08.2022 № 02/08-1, укладений між позивачем та адвокатським об`єднанням "КД-ГРУП"; угода від 02.08.2022 № б/н до договору про надання правничої допомоги від 02.08.2022 № 02/08-1 із зазначенням обсягу наданих послуг та їх вартості; акт прийому-передачі наданих послуг від 06.02.2023 № 1 до договору про надання правничої допомоги від 02.08.2022 № 02/08-1 із зазначенням обсягу наданих послуг та їх вартості, а саме: на загальну суму 65.000,00 грн.; рахунок на оплату від 02.08.2022 № 1 на суму 32.500,00 грн.; рахунок на оплату від 30.08.2022 № 2 на суму 32.500,00 грн.; платіжне доручення від 02.08.2022 № 712 на суму 32.500,00 грн. та платіжне доручення від 01.09.2022 № 730 на суму 32.500,00 грн.

Приписами частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Положеннями частин 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Проте, відповідачем не подано до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правової допомоги позивача.

При цьому, в поданому до суду відзиві наявні письмові пояснення відповідача щодо витрат на правову допомогу, заявлених позивачем, в яких не наведено аргументів, які могли би свідчити про неспівмірність таких витрат.

Приймаючи до уваги часткове задоволення позову та приписи пункту 3 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, інші судові витрати у вигляді витрат позивача на правову допомогу покладаються та підлягають стягненню з відповідача в сумі 46.972,30 грн.

Керуючись статтями 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Заяву товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРДЖІ СОЛАР ІСТЕЙТ" про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

2. Стягнути з державного підприємства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" (Україна, 01032, місто Київ, ВУЛИЦЯ СИМОНА ПЕТЛЮРИ, будинок 27, ідентифікаційний код: 43068454) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРДЖІ СОЛАР ІСТЕЙТ" (Україна, 52001, Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, місто Підгородне, ВУЛИЦЯ КОРОТКА, будинок 46, ідентифікаційний код: 42226449) витрати на правову допомогу в сумі 46.972 (сорок шість тисяч дев`ятсот сімдесят дві) грн. 30 коп.

3. В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Рішення набирає законної сили та може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 241, 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 06 березня 2023 року

Cуддя Сергій Балац