ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року м. Черкаси Справа № 925/1152/21

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Боровика С.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справу

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" (м. Київ) в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецметтранс"

про стягнення 61 755,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" (м.Київ) в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Черкаської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецметтранс" про стягнення з останнього штрафу в сумі 61 755,00 грн. на підставі залізничної накладної №44956654 вагон №95777751 за невідповідність маси вантажу.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 2 270,00 грн. витрат зі сплати судового збору за подання позову.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 01.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

13.05.2022 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволення позовних вимог повністю з підстав наявності вини позивача у втраті частини вантажу відповідача при перевезенні, що спричинило розбіжності між заявленою та фактичною масою вантажу.

Ухвалою суду від 16.05.2022 позов залишено без розгляду.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.08.2022 ухвалу Господарського суду Черкаської області від 16.05.2022 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 01.11.2022 ухвалу Господарського суду Черкаської області від 16.05.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.08.2022 скасовано, а справу передано для продовження розгляду до Господарського суду Черкаської області.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, з`ясувавши обставини справи, судом встановлено наступне.

Позивач є державним акціонерним товариством залізничного транспорту загального користування. Це національний перевізник вантажів та пасажирів, основною метою діяльності якого є задоволення потреб у безпечних та якісних залізничних перевезеннях у внутрішньому та міжнародному сполученні, забезпечення ефективного функціонування та розвитку залізничного транспорту.

Судом встановлено і не заперечується відповідачем, що 17.02.2021 за накладною №44956654 зі станції Рубанка регіональної філії "Південна залізниця" АТ "Укрзалізниця" відправником Товариством з обмеженою відповідальністю "Спецметтранс" було відправлено вагони №95063616, №95465076, №95777751, №95777108 та №95777652 з вантажем - зерно кукурудзи, станція призначення Миколаїв - Вантажний, одержувач вантажу - ПрАТ "Миколаївський комбінат хлібопродуктів".

Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 зі змінами і доповненнями було затверджено ПРАВИЛА оформлення перевізних документів, якими визначено, що на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. У разі пред`явлення до перевезення вантажу груповою відправкою або маршрутом відправник додає до накладної відомість вагонів (додаток 2 до цих Правил) або відомість вагонів і контейнерів, що перевозяться маршрутом (групою) за накладною (додаток 4 до Правил перевезення вантажів в універсальних контейнерах). Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем.

Пункт 24 накладної про масу вантажу заповнюється відправником, як вказано на самому бланку накладної. У відомості вагонів на звороті накладної так само відправник вказує масу кожного вагона, які ідуть груповою відправкою.

Позивач вказує, що під час заповнення вказаної накладної Відповідачем була зазначена наступна маса вантажу (згідно відомості вагонів): у вагоні №95063616 - маса вантажу 67 600 кг, у вагоні №95465076 - маса вантажу 66 500 кг, у вагоні №95777751 - маса вантажу 67350 кг, у вагоні №95777108 - маса вантажу 66 500 кг та у вагоні №95777652 - маса вантажу 67 250 кг.

24.02.2021 на станції Миколаїв-Вантажний було здійснено контрольне комісійне зважування вагону №95777751 у присутності ДСМ Рябої Ю.В., комерційного агента Степанюк К.А., представників ДСЗМ Кратасюк О.О., ВОХР Татанашвілі Д.А., представника вантажоодержувача Бітлян Н.С. та було виявлено невідповідність маси вантажу порівняно з даними перевізних документів, про що 24.02.2021 складено комерційний акт №415207/76.

Так, відповідно до комерційного акту №415207/77 встановлено, що в документі зазначено вантаж - зерно кукурудзи, завантажено насипом, вага нетто - 67 350 кг, тара 20 450 кг, 7 ЗПП вантажовідправника №П539815, №П539816, №П539817, №П539818, №П539819, №П539820, №П539821.

Фактично при перевірці виявлено: вагон прибув у комерційному стані справний, усі ЗПП відправника справні, в наявності, відповідають документу. Вага брутто 82 050 кг, тара перевірена 20 500 кг, нетто 61 550 кг, що на 5 800 кг менше, ніж вказано у документах при відправці вагона.

Вагон прибув технічно справний згідно тех. акта №20 від 24.02.2021. Тарування вагона проводилось на справних 150-тн вагонних вагах №1139 (повірених 09.10.2020) о 14 год. 28 хв. 24.02.2021.

Згідно з п.10 Правил складання актів, які затверджено наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002, комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці. Комерційний акт №415207/77 підписаний, зокрема, начальником району (вантажного) станції Миколаїв - Вантажний Одеської залізниці.

При складенні комерційного Акту також був присутнім і представник вантажоодержувача Бітлян Н.С.

Зауважень до Акту з боку осіб, які брали участь у його складенні, не вказано.

Згідно п.п. 8 п. 6 р. 1 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457, накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення і наданий залізниці відправником разом з вантажем.

Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Відповідно до ст. 37 Статуту залізниць України та п. 5 Правил приймання вантажів до перевезення маса вантажу визначається відправником, про спосіб визначення маси відправник зазначає у накладній. Згідно з п.2.1 Правил оформлення перевізних документів графи перевізних документів маса вантажу визначена відправником, заповнюються вантажовідправником.

Положеннями ст.24 Статуту залізниць України передбачено, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній.

Згідно даної накладної вантаж завантажений у вагон засобами відправника навалом (графа 28). Маса вантажу визначена на вагонних вагах - відправником. В графі "правильність внесених у накладну відомостей підтверджую" підпис відправника (графа 55).

Статтею 122 Статуту залізниць України передбачено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Відповідно до ст. 118 Статуту за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

В силу вимог ч. 1 ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Провізна плата згідно відомості вагонів по накладній №44956654 за вагон №95777751 складає 12 351,00 грн. Таким чином, штраф відповідно до ст. 122 Статуту залізниць України складає 61 755,00 грн.

Залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення. Вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній, відповідно до ст. 24 Статуту залізниць України.

Складені сторонами Накладна, Комерційний акт, Акт про технічний стан вагону відповідають за формою вимогам Статуту залізниць України та Правилам складання актів, тому є належними і допустимими доказами для встановлення обставин, які в них зазначені, в т.ч. і в якості належного доказу на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеної відповідачем у накладній, фактичній масі вантажу.

У відповідача немає заперечень щодо недостовірності відомостей, внесених до цих документів та щодо неправильності їх складення.

Також і умовами п. 5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом № 644 від 21.11.2000 Міністерства транспорту України унормовано, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому, відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

При застосуванні статей 118 та 122 Статуту залізниць штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв`язку з цим збитки. Збитки (додаткові витрати), завдані залізниці через допущені відправником порушення, зазначені у статтях 118 та 122 Статуту, підлягають відшкодуванню відправником незалежно від сплати ним штрафу, оскільки згідно із статтею 24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній.

Рішенням у справі №916/12131/21 від 04.10.2021, яке залишено без змін постановою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 07.02.22, у позові відмовлено повністю. Судові рішення обґрунтовані недоведеністю вини залізниці у невиконанні її обов`язку по збереженню вантажу до часу його видачі вантажоодержувачу. Судами було встановлено, що вантаж у вагоні №95777652 було видано без зауважень його вантажоодержувачу ПрАТ "Миколаївський комбінат хлібопродуктів" 21.02.2021., а претензії щодо недостачі вантажу були пред`явлені лише 22.02.2021, тобто вже після видачі вагонів представнику вантажовласника. Вантажоодержувач мав можливість встановити пошкодження вагонів, ініціювати переважування всієї маси вантажу у вагонах або відмовити від приймання вантажу, чого не було зроблено на станції залізниці-призначення. До моменту виявлення вантажоодержувачем нестачі вантажу пройшов певний проміжок часу, коли вантаж знаходився поза межами контролю залізниці, тому суди прийшли до висновку про дотримання залізницею обов`язку забезпечення збереження ввіреного залізниці вантажу до часу його передачі вантажоодержувачу. Належними і допустимими доказами не було доведено пошкодження розвантажувальних люків у вагонах.

Ухвалою від 25.04.2022 Верховним Судом відмовлено відповідачу у відкритті касаційного провадження в справі № 916/1231/21.

Отже, суду не надано належних доказів вини саме залізниці у недостачі вантажу, який відправлявся відповідачем, що є підставою для накладення на відповідача штрафу за фактично недостовірні відомості у накладній щодо маси вантажу.

25.01.2023 від відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру штрафу до розміру однієї провізної плати з підстав, що нарахована сума штрафу значно перевищу вартість не тільки витрачених коштів на перевезення, але й самого вантажу - зерно кукурудзи; що основним і єдиним видом діяльності є допоміжне обслуговування у сфері транспорту (логістика) і на даний час через воєнний стан кількість замовлень значно скоротилася, а тому погіршився фінансовий стан.

Частиною 1 ст. 233 Господарського кодексу України унормовано, що у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Також розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, згідно ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України.

Суд вважає, що сума нарахованого до стягнення штрафу може бути зменшена для відповідача, враховуючи його доводи, а також і те, що відповідач повністю вніс плату за перевезення вантажу у всіх вагонах, а при цьому 5кратний розмір штрафу за позовом становить 61 755,00 грн., тобто фактично ще одну повну плату за перевезення всіх вагонів.

Позивач не заявив про завдання йому збитків внаслідок неправильного зазначення відповідачем маси вантажу.

Також суд враховує триваючий воєнний стан на території України, який введено Указом Президента України від 24.02.2022, що негативно відбилося на економіці країни, на веденні бізнесу та на його доходах, що не потребує доказування.

На стягуваних штрафах позивач не будує фінансові показники своєї діяльності, а для відповідача сплата штрафів заявленою до стягнення сумою грошових коштів є значним фінансовим навантаженням, яке у нинішній ситуації в країні перетворюється на невиправданий фінансовий тягар, а не виконує свою дисциплінуючу функцію у господарських відносинах, як то має бути.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що клопотання відповідача необхідно задовольнити та зменшити суму штрафу до розміру однієї провізної плати 12 351,00 грн. з покладенням при цьому на відповідача всіх судових витрат за вирішення спору.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецметтранс" (ідентифікаційний код 42100958, м. Черкаси, вул. Кривалівська, 7) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (ідентифікаційний код 40075815, м.Київ, вул. Є.Гедройця, 5) в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (ідентифікаційний код 40081200, м.Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19) штраф в сумі 12 351,00 грн. на підставі залізничної накладної №44956654 вагон №95777751 за невідповідність маси вантажу та 2270,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

3.В решті позовних вимог відмовити за рахунок зменшення судом розміру штрафу.

Видати наказ.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 14.03.2023.

Суддя С.С.Боровик