ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2023м. ДніпроСправа № 904/4295/22

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Панна С.П. при секретарі судового засідання Арнаутовій А.О., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробнича комерційна фірма "Електропромремонт", 49038, м.Дніпро, вул.Академіка Белелюбського, б.14,

до Акціонерного товариства "ОБ`ЄДНАНА ГІРНИЧО-ХІМІЧНА КОМПАНІЯ", 03035, м.Київ, вул.Сурікова, буд.3, в особі філії "Вільногірський гірничо-металургійний комбінат" Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія", 51700, Дніпропетровська область, м.Вільногірськ, вул.Степова, 1,

про стягнення боргу по договору підряду № 1302-2

Представники сторін:

від позивача:Заєць П.Л.

від відповідача: Козуб Б.Ю.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю виробнича комерційна фірма "Електропромремонт" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Акціонерного товариства "ОБ`ЄДНАНА ГІРНИЧО-ХІМІЧНА КОМПАНІЯ" в особі філії "Вільногірський гірничо-металургійний комбінат" Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" про стягнення заборгованості у розмірі 152 400,00грн., втрат від інфляції в розмірі 20 194,74грн., 3 % річних в сумі 2 655,52грн. та судового збору у розмірі 2 628,77грн..

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням умов договору № 1302-2 підряду від 30.11.2021р. в частині оплати за надані послуги.

Ухвалою суду від 23.11.2022р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

19.12.2022р. до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на форс-мажорні обставини через військову агресію російської федерації на території України, які призвели до збоїв у виробництві готової продукції, її реалізації, транспортуванні при продовженні функціонування підприємства, а також, як наслідок, значного дефіциту грошових коштів, скорочення фінансових надходжень за виконання обов`язків за чинними контрактами.

Ухвалою суду від 23.02.2023р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 28.02.2023р.

В судове засідання, 28.02.2023р., з`явились представники позивача та відповідача.

В судовому засіданні, 28.02.2023р., оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

30.11.2021р. між Акціонерним товариством "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" від імені якого виступає Філія "Вільногірський гірничо-металургійний комбінат" Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" (надалі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Виробничою комерційною фірмою "Електропромремонт" (надалі - виконавець) був укладений договір № 1302-2 підряду.

Відповідно до пункту 1.1 договору, виконавець зобов`язується за завданням замовника виконати ремонт електродвигуна ДЕ-816 У2 225кВт (комплектуючий інв.№48267) (надалі - Роботи), (код 50530000-9 відповідно до ДК 021:2015), а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити Виконавцеві зазначені Роботи на умовах, визначених цим Договором.

Інформація щодо робіт, які надаються за цим договором, міститься в відомості дефектів (додаток №4 до договору), що є невід`ємною частиною договору. (п.1.2. договору)

Виконання робіт проводиться згідно кошторисної документації, що є невід`ємною частиною договору, з використанням матеріалів виконавця, які вказані у додатку № 3, на території виконавця (п.1.3 договору).

Загальна вартість договору складає 152 400,00 грн., в тому числі 20% ПДВ 25 400,00грн. та включає в себе всіх робіт, що підлягають виконанню в період дії договору з урахуванням доставки до місця проведення робіт та повернення їх замовнику (пункт 2.1 договору).

Ціна на роботи сформована відповідно до договірної ціни (додаток №1 до договору), яка визначається на підставі кошторису (додаток №2 до договору) складеного з застосуванням розцінок, що діють на даний час (пункт 2.2 договору).

За умовами пункту 2.3 договору, оплата виконаних робіт здійснюється шляхом безготівкового перерахування коштів замовником на поточний рахунок виконавця, на підставі виставленого останнім рахунку протягом 30 банківських днів після підписання сторонами акту приймання виконаних робіт (надалі - АКТ). Підставою оплати є рахунок виконавця, який надається виконавцем замовнику протягом 3-х календарних днів з моменту підписання акту.

Днем оплати вважається день списання грошових коштів з поточного рахунку замовника (пункт 2.4 договору).

Відповідно до п.п.3.2.1., 3.2.3. п.3.2. розділу 3 договору, замовник зобов`язаний прийняти від виконавця виконані роботи, якщо результат виконаних робіт відповідає умовам договору; на умовах зазначених в розділі 2 цього договору, сплачувати за виконані роботи; забезпечити виконавця необхідною технічною інформацією для виконання робіт.

Виконавець має право отримувати від замовника інформацію, необхідну для виконання робіт за договором. (п.п.3.3.1 п.3.3. розділу 3 договору).

Виконавець має право отримати за виконання робіт оплату в розмірах і строки, передбачені цим договором. ( п.п.3.3.2 п.3.3. розділу 3 договору).

Виконавець зобов`язаний виконати роботи відповідно до відомості дефектів та інструкцій з технічної експлуатації обладнання. (п.4.1. договору).

Місце виконання робіт: територія виконавця за адресою: вул. Академіка Белелюбського, 14, м. Дніпро. (п.4.2. договору)

Строк виконання робіт: не більше 75 календарних днів з дати оформлення актів прийому-передачі електродвигуна в ремонт, підписаними представниками обох сторін (п.4.3 договору).

По закінченню виконання роботи виконавець надає замовнику підписаний акт (пункт 4.4 договору).

За умовами пунктів 5.5, 5.6 договору, факт виконання робіт підтверджується актом підписаний сторонами. Підписаний сторонами акт є підставою для здійснення розрахунку за виконані роботи відповідно до даного договору.

Якість виконаних робіт, що надаються замовнику, повинна відповідати вимогам нормативно-технічної документації. Відремонтований електродвигун повинен відповідати за своєю якістю технічним умовам ТУ У 31.1-3:2011 (пункт 5.7 договору).

В пункті 8.1 договору зазначено, що при настанні обставин непереборної сили (обставин форс-мажору), тобто неможливості повного або часткового виконання будь-якого із сторін зобов`язань по цьому договору внаслідок обставин непереборної сили, а саме: пожежі, стихійного лиха, урядових заборон, блокади, війни, військових дій будь-якого характеру або інших незалежних від сторін обставин, термін (строк) виконання зобов`язань продовжується (переноситься) на такий термін (строк), протягом якого будуть діяти вищевказані обставини та їх наслідки. Сторона для якої наступили обставини непереборної сили, зобов`язана письмово протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту настання цих обставин повідомити іншу сторону про це, вказати орієнтований термін (строк) дії обставин непереборної сили, а також вжити заходів для зменшення заподіяння збитків другій стороні.

Якщо вищевказані обставини тривають більше шістдесяти календарних днів, кожна із сторін вправі відмовитися від цього договору в односторонньому порядку, направивши іншій стороні відповідне повідомлення не пізніше ніж за 10 робочих днів (пункт 8.2 договору).

Факт настання обставин непереборної сили повинен підтверджуватися сертифікатом Торгово-промислової палати України або уповноваженої нею регіональною Торгово-промисловою палатою (пункт 8.3 договору).

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2021 року. (п.11.1. договору)

Закінчення строку цього договору або припинення дії цього договору з будь-яких інших підстав не звільняє сторони від виконання своїх зобов`язань, які виникли під час дії цього договору (п.11.2. договору).

На виконання умов договору Товариство з обмеженою відповідальністю виробнича комерційна фірма "Електропромремонт" виконало послуги з ремонту електродвигуна ДЕ-816 У2 225кВт (комплектуючий інв.№48267) та поставило у власність відповідача, що підтверджується актом № 21573 приймання виконаних робіт від 17.02.2022р., довідкою про вартість виконаних робіт і витрат форми КБ-3 від 17.02.2022р.

На оплату позивачем був виставлений відповідачу рахунок № 282 від 17.02.2022р. на суму 152 400,00грн. з ПДВ.

12.07.2022р. відповідач на адресу позивача надав відповідь про план-графік погашення заборгованості в розмірі 152 400,00грн., а саме: в липні 2022р. - 50 000,00грн. з ПДВ, в серпні 2022р. - 200 000,00грн. з ПДВ, в вересні 2022р. - 211 400,00грн. з ПДВ.

15.09.2022р. Товариство з обмеженою відповідальністю виробнича комерційна фірма "Електропромремонт" направив на адресу Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" в особі філії "Вільногірський гірничо-металургійний комбінат" Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" претензію №1509-2231, якою було повідомлено філію "Вільногірський гірничо-металургійний комбінат" Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" про наявність заборгованості станом на 13.09.2022 року в розмірі 163 452,93грн., що складається з суми основного боргу по зобов`язанням в розмірі 152 400,00грн., втрат від інфляції 8 961,12грн. та 3 % річних 2 091,85грн. та запропоновано сплатити заборгованість в п`ятиденний строк з моменту отримання даної претензії, що підтверджується повідомленням про вручення № 470, описом та витягом з сайту Укрпошти.

Претензія була отримана відповідачем 04.10.2022р., про що свідчить підпис на поштовому повідомленні № 470 та яка була залишена відповідачем без розгляду.

Станом на сьогоднішній день заборгованість за Договором № 1302-2 підряду від 30.11.2021р. складає 152 400,00грн., яка підлягає до стягненню і підтверджується матеріалами справи.

Доказів погашення заборгованості відповідачем не надано.

Щодо стягнення 3% річних за період з 31.03.2022р. по 28.10.2022р. в розмірі 2 655,52грн. та інфляційних втрат за квітень 2022р. по вересень 2022р. в розмірі 20 194,74грн., суд зазначає наступне.

Положеннями ст.611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 617 ЦК України встановлено підстави звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, а саме: особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Норми ст.ст. 614, 617 ЦК України кореспондуються із нормами ст. 218 ГК України, згідно з якими учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Особливості регулювання грошових зобов`язань встановлено статтею 625 ЦК України, відповідно до якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання ст.625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Приймаючи до уваги встановлений факт прострочення відповідачем виконання основного грошового зобов`язання, вимоги про стягнення з нього 3% річних за період з 31.03.2022р. по 28.10.2022р. та інфляційних втрат з квітня 2022р. по вересень 2022р. заявлено позивачем обґрунтовано.

Відповідачем у відзиві на позов не спростований розрахунок 3% річних та інфляційних втрат позивача за вказаний вище період.

Перевіривши розрахунок позивача, суд приходить до висновку, що він є правомірним, обґрунтованим, відповідає вимогам чинного законодавства, тому в цій частині позов підлягає задоволенню, а саме, стягненню 3% річних за період з 31.03.2022р. по 28.10.2022р. в розмірі 2 655,52грн. та інфляційних втрат за квітень 2022р. по вересень 2022р. в розмірі 20 194,74грн.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина 1 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Статтею 857 Цивільного кодексу України передбачено, що робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (стаття 854 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Щодо посилання відповідача на наявність форс-мажорних обставин суд зазначає таке.

Сторони домовились, що сторона для якої наступили обставини непереборної сили, зобов`язана письмово протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту настання цих обставин повідомити іншу сторону про це, вказати орієнтований термін (строк) дії обставин непереборної сили, а також вжити заходів для зменшення заподіяння збитків другій стороні (пункт 8.1 договору).

Факт настання обставин непереборної сили повинен підтверджуватися сертифікатом Торгово-промислової палати України або уповноваженої нею регіональною Торгово-промисловою палатою (пункт 8.3 договору).

Доказів вчинення дій, передбачених вказаними вище умовами договору, відповідач суду не надав.

Відповідно до частини 1 статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України", Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності.

Відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 визнано форс-мажорною обставиною військову агресію Російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану 24.02.2022. Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними.

Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів (стаття 218 Господарського кодексу України).

Статтею 617 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

За загальним правилом, неможливість виконати зобов`язання внаслідок дії обставин непереборної сили відповідно до вимог законодавства є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (частина 1 статті 617 Цивільного кодексу України).

З наведеного вбачається, що учасник господарського зобов`язання може бути звільнений від відповідальності за невиконання, а не від виконання в цілому. В будь-якому разі сторона зобов`язання, яка його не виконує, повинна довести, що в кожному окремому випадку саме ці конкретні обставини мали непереборний характер саме для цієї конкретної особи. І кожен такий випадок має оцінюватись судом незалежно від наявності засвідчених компетентним органом обставин непереборної сили.

Верховний Суд у постанові від 25.01.2022 по справі № 904/3886/21 зазначив, що форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер, а зацікавленій стороні необхідно довести (1) факт їх виникнення; (2) те, що обставини є форс-мажорними (3) для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд і у постанові від 16.07.2019 по справі №917/1053/18, зазначивши, що лише посилання сторони у справі на наявність обставин непереборної сили та надання підтверджуючих доказів не може вважатися безумовним доведенням відповідних обставин, яке не потребує оцінки суду. Саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах доказів встановити, чи дійсно такі обставини, на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку.

Відповідачем не надано належних та допустимих, у розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, доказів існування форс-мажорних обставин у взаємовідносинах із позивачем по договору про надання послуг, як і не надано обґрунтованих причинно-наслідкових зв`язків між введенням 24.02.2022 в Україні воєнного стану та неможливістю виконання відповідачем своїх зобов`язань за вказаним договором.

Слід відзначити, що введення воєнного стану на території України не означає, що відповідач не може здійснювати господарську діяльність та набувати кошти, адже протилежного відповідачем не доведено відповідними доказами. Більше того, держава на даний час заохочує розвиток підприємницької діяльності з метою позитивного впливу на економіку країни (зменшення податків, митних платежів тощо). Відповідач не надав доказів того, що підприємство зупинило роботу у зв`язку з воєнним станом, що всі працівники (чи їх частина), керівник підприємства, інші посадові особи мобілізовані та перебувають у складі Збройних Сил України, тимчасово не виконують професійні обов`язки у зв`язку з воєнними діями, все, або частина складу рухомого майна підприємства задіяні під час тих чи інших заходів, що б перешкоджало суб`єкту господарювання здійснювати підприємницьку діяльність під час введеного воєнного стану.

В даному випадку сторона не надала доказів, що саме введення воєнного стану унеможливило виконання конкретних зобов`язань за договором. Матеріали справи не містять відомостей про те, що позивач перебуває в кращому становищі порівняно з відповідачем, з огляду на запровадження в державі воєнного стану, тобто такі форс-мажорні обставини, стосуються обох сторін договору.

З урахуванням наведеного суд доходить висновку, що форс-мажор не є автоматичною підставою для звільнення від виконання зобов`язань, стороною договору має бути підтверджено не факт настання таких обставин, а саме їхня здатність впливати на реальну можливість виконання зобов`язання, тому суд відхиляє заперечення відповідача як недоведені документально і такі, що ґрунтуються на бажанні уникнути виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин є правомірними та підлягають задоволення позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 1302-2 підряду від 30.11.2021р. в сумі 152 400,00грн., 3% річних за період з 31.03.2022р. по 28.10.2022р. в розмірі 2 655,52грн. та інфляційних втрат за квітень 2022р. по вересень 2022р. в розмірі 20 194,74грн.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 2 628,75грн. покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст.2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Акціонерного товариства "ОБ`ЄДНАНА ГІРНИЧО-ХІМІЧНА КОМПАНІЯ", 03035, м.Київ, вул.Сурікова, буд.3, в особі філії "Вільногірський гірничо-металургійний комбінат" Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія", 51700, Дніпропетровська область, м.Вільногірськ, вул.Степова, 1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю виробнича комерційна фірма "Електропромремонт", 49038, м.Дніпро, вул.Академіка Белелюбського, б.14, заборгованість за договором № 1302-2 підряду від 30.11.2021р. в сумі 152 400,00грн., 3% річних в розмірі 2 655,52грн., інфляційні втрати в розмірі 20 194,74грн. та судовий збір у розмірі 2 628,75грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 01.03.2023

Суддя С.П. Панна