ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2023 р.м. ХарківСправа № 922/2639/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Харківського міського центру зайнятості,м.Харків
до Фізичної особи-підприємця Шитілова Руслана Ігоровича,м.Харків
про стягнення коштів 5 564,00 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Харківський міський центр зайнятості звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до фізичної особи-підприємця Шитілова Руслана Ігоровича про стягнення суми коштів виплачених як допомого по частковому безробіттю за період з 04.05.2020 по 30.06.2020 у розмірі 5 564,00.

Позов обгрунтований тим, що внаслідок подання відповідачем недостовірних відомостей щодо сплати ЄСВ у довідці доданої до заяви про надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину від 31.07.2020, останнім незаконно було отримано допомогу по частковому безробіттю у сумі 5 564,00 грн.

Ухвалою суду від 02.01.2023 позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Будь-яких заяв або клопотань, про можливість подання яких було роз`яснено ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.01.2023, на адресу суду від учасників справи не надходило, як і не надходило клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно дост. 252 ГПК України.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 02.01.2023 направлялась судом рекомендованим листом з повідомленнями про вручення (з відміткою судова повістка) на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Але, судова кореспонденція повернута поштою на адресу суду із позначкою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до ч. 7ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно ч. 6ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу пункту 5 частини 6 статті 242 ГПК України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1статті 9 ГПК Україниніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень"усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізнішенаступного дняпісляїх виготовлення і підписання. Згідно з ч. ч. 1, 2ст. 3 названого Закону,для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень"). Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі №922/2639/22 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Матеріали справи свідчать, що всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано, під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

Оскільки відповідач у встановлений строк не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Згідно з ч. 4ст. 240 ГПК Україниу разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

Харківський міський центр зайнятості (далі - позивач) є державною установою у централізованій системі державних установ державної служби зайнятості. Він виконує завдання та функції у сфері зайнятості населення, трудової міграції та соціального захисту населення від безробіття, а також функції виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, визначені законами України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", "Про зайнятість населення".

31.07.2020 Фізична особа-підприємець Шитілов Руслан Ігорович звернувся до Харківського міського центру зайнятості із заявою про надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину, у зв`язку з зупиненням діяльності з 04.05.2020 року, відповідно до стати 47-1 Закону України "Про зайнятість населення" та Порядку надання та повернення коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 № 306 (далі також - Порядок № 306).

На підставі поданої Фізичною особою-підприємцем Шитіловим Русланом Ігоровичем заяви та доданих до неї документів: засвідченої копії наказу про зупинення діяльності з 30.04.2020 року; відомості про фізичну особу - підприємця, який с застрахованою особою, щодо якого виконуються вимоги частини третьої статті 47 Закону України "Про зайнятість населення" (далі - Відомості); довідки про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.11.2019 по 29.02.2020 у повному обсязі, Харківським обласним центром зайнятості 04.08.2020 року прийнято рішення про q1надання відповідачу допомоги по частковому безробіттю на період карантину (Наказ "Про надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину відповідно до статті 47-1 Закону України "Про зайнятість населення"" від 04.08.2020 № 1668).

Відповідно до пункту 15 Порядку надання та повернення коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та наданих Фізичною особою-підприємцем Шитіловим Русланом Ігоровичем Відомостей від 31.07.2020 за період з 04.05.2020 по 30.06.2020 на рахунок фізичної особи-підприємця Шитілова Руслана Ігоровича за платіжними дорученням №16788 від 21.09.2020 перераховано допомогу по частковому безробіттю в сумі 5564,00 грн.

З метою здійснення перевірки відомостей та документів, поданих відповідачем для отримання допомоги по частковому безробіттю на період карантину, керуючись пунктом 23 Порядку, позивачем направлено запит щодо сплати єдиного внеску платниками, які отримали допомогу по частковому безробіттю.

29.06.2021 року Центром зайнятості отримано лист Головного управління ДПС у Харківській області № 15055/5/20-40-24-15-17 від 15.06.2021, на підставі якого встановлено, що відповідачем на дату звернення до Харківського міського центру зайнятості 31.07.2020 для отримання допомоги по частковому безробіттю на період карантину було надано недостовірні відомості щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а саме в доданій до заяви довідки про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, наданої на підставі звітних відомостей за період з 01.11.2019 по 29.02.2020, значиться інформація про сплату ЄСВ в повному обсязі, тоді як відповідно до листа ГУ ДПС у Харківській області за вказаний період ЄСВ станом на 31.07.2020 сплачено відповідачем не було.

На підставі Наказу Харківського міського центру зайнятості № 655 від 09.09.2021 та листа Головного управління ДПС у Харківській області № 15055/5/20-40-24-15-17 від 15.06.2021 суб`єктом владних повноважень 08.10.2021 року проведено перевірку поданих Фізичною особою-підприємцем Шитіловим Русланом Ігоровичем відомостей для отримання допомоги по частковому безробіттю на період карантину.

Результати перевірки оформлені Актом № 6048 від 08.10.2021, яким встановлено, що відповідачем на момент надання документів для отримання допомоги по частковому безробіттю на період карантину було надано недостовірні дані щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.11.2019 по 30.04.2020, що призвело до порушення вимог частини третьої статті 47-1 Закону України "Про зайнятість населення" та Порядку.

На підставі вищевказаних обставин, Харківським міським центром зайнятості прийнято Наказ № 739 від 12.10.2021 "Про повернення коштів, виплачених як допомога по частковому безробіттю на період карантину ФО-П Шитілову Руслану Ігоровичу" щодо вжиття заходів по поверненню коштів, виплачених відповідачу як допомога по частковому безробіттю на період карантину за період з 04.05.2020 по 30.06.2020 в сумі 5564,00 грн.

Крім того, метою врегулювання спору в досудовому порядку, 12.10.2021 Харківським міським центром зайнятості направлено на адресу відповідача Претензію про повернення коштів № ХМЦЗ-02-11894 . Однак, вказана претензія була залишена відповідачем без реагування, виплачені кошти у розмірі 5564,00 грн. повернуті так і не були.

Обставини щодо стягнення з відповідача коштів, виплачених як допомога по частковому безробіттю в розмірі 5564,00 грн. стали підставою для звернення Харківського міського центру зайнятості до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їхніх прав на соціальний захист від безробіття визначає Закон України "Про зайнятість населення" від 05.07.2012 №5067-VI.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) № 540-ІХ від 30.03.2020 доповнено Закон України "Про зайнятість населення" статтею 47-1 "Допомога по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2". Дана норма Закону набула чинності з 02.04.2020.

Відповідно до частини першої статті 47-1 Закону України "Про зайнятість населення" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) допомога по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - допомога по частковому безробіттю на період карантину), надається територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, застрахованим особам у разі втрати ними частини заробітної плати або доходу внаслідок вимушеного скорочення передбаченої законодавством тривалості робочого часу у зв`язку із зупиненням (скороченням) діяльності через проведення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, за зверненням роботодавця або фізичної особи - підприємця, який є застрахованою особою, для її виплати працівникам або фізичній особі - підприємцю, який є застрахованою особою.

Сума допомоги по частковому безробіттю на період карантину надається роботодавцям, у тому числі фізичним особам - підприємцям, які є застрахованими особами, із числа суб`єктів малого та середнього підприємництва на строк зупинення (скорочення) діяльності, а також протягом 30 календарних днів після завершення карантину.

Допомога по частковому безробіттю на період карантину надається у разі сплати роботодавцем або фізичною особою - підприємцем, який є застрахованою особою, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування протягом шести місяців, що передують даті зупинення діяльності.

Згідно частини другої статті 47-1 Закону України "Про зайнятість населення", для отримання допомоги по частковому безробіттю на період карантину роботодавець або фізична особа - підприємець, який є застрахованою особою, звертається до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за місцем реєстрації його як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та подає такі документи:

1) заяву у довільній формі;

2) копію наказу із зазначенням дати початку зупинення (скорочення) діяльності;

3) відомості про працівників та/або фізичну особу - підприємця, який є застрахованою особою (прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний державний орган і мають відмітку в паспорті), у яких виникло право на допомогу по частковому безробіттю на період карантину згідно з цією статтею;

4) довідку про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за останні шість місяців, що передують даті зупинення діяльності.

Таким чином, статтею 47-1 Закону України "Про зайнятість населення" та Порядком № 306 було встановлено вичерпний перелік підстав для набуття права на допомогу по частковому безробіттю на період карантину, зокрема, надання звітності про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за останні шість місяців, що передують даті зупинення діяльності.

Відповідно до пункту 19 Порядку № 306, фізична особа - підприємець, який є застрахованою особою, несе відповідальність за достовірність документів і відомостей, що є підставою для надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину, та цільове використання коштів Фонду відповідно до законодавства.

Пунктом 23 Порядку № 306, передбачено, що Центр зайнятості має право перевіряти відомості, подані роботодавцем/фізичною особою - підприємцем, який є застрахованою особою, для отримання коштів Фонду, дотримання порядку використання роботодавцем виділених йому коштів Фонду та зупиняти перерахування роботодавцю коштів Фонду для виплати працівникам/фізичній особі - підприємцю, який є застрахованою особою, допомоги по частковому безробіттю на період карантину в разі відмови або перешкоджання роботодавцем/фізичною особою - підприємцем, який є застрахованою особою, у проведенні перевірки, виявлення фактів подання Фонду недостовірних відомостей або порушення порядку використання роботодавцем коштів Фонду.

Центр зайнятості контролює цільове використання коштів, що перераховуються роботодавцю для виплати працівникам допомоги по частковому безробіттю на період карантину, шляхом проведення відповідної перевірки протягом 90 календарних днів після останньої виплати такої допомоги працівникам та має право отримувати від роботодавця необхідні пояснення з відповідних питань, у тому числі в письмовій формі.

Порядок № 306 необхідно застосовувати в системному зв`язку з нормами Закону України "Про зайнятість населення", який є нормативно-правовим актом вищої юридичної сили.

Відповідно до статті 47-1 Закону України "Про зайнятість населення" та пункту 21 Порядку надання та повернення коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, у разі виявлення факту подання фізичною особою - підприємцем, яка є застрахованою особою, недостовірних документів і відомостей, що є підставою для надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину, кошти, отримані фізичною особою - підприємцем, який є застрахованою особою, повертаються до Фонду в повному обсязі у розмірі виплаченої такій особі допомоги по частковому безробіттю на період карантину.

Відтак, системний аналіз наведених норм законодавства в контексті встановлених обставин справи, дає підстави вважати, що у відповідача, станом на дату звернення із заявою від 31.07.2020, було відсутнє право на отримання допомоги по частковою безробіттю на період карантину відповідно до статті 47-1 Закону України "Про зайнятість населення", оскільки останній надав недостовірні дані щодо відсутності сплати ЄСВ за шість місяців, що передують зупиненню господарської діяльності. Відповідно, внаслідок подання недостовірних відомостей Фізичною особою-підприємцем Шитіловим Русланом Ігоровичем незаконно отримано допомогу по часткового безробіттю на період карантину в сумі 5564,00 грн., чим завдано шкоду Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду встановлені статтею 1166 ЦК України, згідно якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Також статтею 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування України на випадок безробіття" визначено права, обов`язки та відповідальність роботодавця. Частиною третьою вказаної статті передбачено, що у разі подання недостовірних відомостей, передбачених пунктом 2 частини другої цієї статті, використання роботодавцем коштів Фонду з порушенням встановленого порядку роботодавець добровільно чи на підставі рішення суду повинен відшкодувати страховику заподіяну шкоду.

Згідно з частиною четвертою статті 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування України на випадок безробіття" із роботодавця утримуються, зокрема, незаконно отримана сума допомоги по частковому безробіттю.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог Харківського міського центру зайнятості щодо стягнення з Фізичної особи-підприємця Шитілова Руслана Ігоровича коштів, виплачених як допомога по частковому безробіттю за період з 04.05.2020 по 30.06.2020 в розмірі 5564,00 грн.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується частиною першою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підставі, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Позовні вимоги Харківського міського центру зайнятості у даній справі задоволено в повному обсязі, а відтак витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481,00 грн. покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 2, 13, 15, 16, 73-80, 86, 123, 129, 233, 236-238, 240, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Шитілова Руслана Ігоровича (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Харківського міського центру зайнятості (місцезнаходження: 61013, місто Харків, вулиця Шевченка, будинок 137-А; ) суму коштів, виплачених як допомога по частковому безробіттю за період з 04.05.2020 по 30.06.2020 в розмірі 5 564 грн. 00 коп. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2481 грн. 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "01" березня 2023 р.

Суддя С.Ч. Жельне