ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"16" лютого 2023 р. Справа№ 873/10/23

Північний апеляційний господарський суд

суддя: Ткаченко Б.О.

за участю секретаря судового засідання Яценко І.В.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 16.02.2023:

від позивача: не з`явилися

від відповідача: не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Акціонерного товариства "Райффайзен Банк"

про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 07.11.2022

у справі № 98/22

за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк"

до Фізичної особи-підприємця Тарасюка Олега Івановича

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 07.11.2022 у справі №98/22 позовні вимоги Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" задоволені повністю.

Стягнуто Фізичної особи-підприємця Тарасюка Олега Івановича (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" () заборгованість за Кредитним договором №011/41939/01176162 від 30.07.2021 у сумі 335 650 (триста тридцять п`ять тисяч шістсот п`ятдесят) грн. 89 коп. та третейський збір у сумі 3 756 (три тисячі сімсот п`ятдесят шість) грн. 51 коп.

03.01.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява від Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" про видачу наказу на примусове виконання вищезазначеного рішення.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.01.23 витребувано справу №98/22 у Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу".

19.01.2023 справа №873/10/23 надійшла на адресу Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2023 (з врахуванням ухвали про виправлення описки від 03.02.2023) прийнято до розгляду заяву Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 07.11.2022 у справі № 98/22. Розгляд заяви призначено на 16.02.2023.

16.02.2023 до Північного апеляційного господарського суду від заявника надійшла заява про розгляд справи без участі представника останнього.

16.02.2023 до Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи в обґрунтування якого останній зазначає, що через хворобу (висока температура, симптоми ГРВІ) Тарасюк О.І. не може прибути в судове засідання, представник відповідача адвокат Варавін С.Д. також не може прибути в судове засідання, оскільки приймає участь у судовому засіданні по справі за позовом ОСОБА_1.

Представники позивача та відповідача в судове засідання, призначене на 16.02.2023 не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Надаючи правову оцінку клопотанню відповідача про відкладення розгляду справи, колегія суддів зазначає, що дане клопотання не містить будь-яких доказів на підтвердження обставини хвороби відповідача.

Також колегія суддів зазначає, що перебування представника відповідача в іншому судовому засіданні не може бути вагомою підставою для відкладення розгляду заяви у справі №873/10/23, у зв`язку із чим дане клопотання задоволенню не підлягає.

Окремо, колегія суддів звертає увагу, що позивача та відповідача було попереджено, що незабезпечення в судове засідання апеляційної інстанції своїх представників не буде перешкоджати розгляду заяви.

Відповідно до ч. 2 статті 349 ГПК України про дату, час і місце розгляду справи повідомляються учасники справи. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки суд встановив відсутність підстав для відмови заявнику у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду.

Згідно зі статтею 352 Господарського процесуального кодексу України питання видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду розглядається судом за заявою особи, на користь якої прийнято рішення третейського суду. Заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня ухвалення рішення третейським судом.

За результатами розгляду заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду господарський суд постановляє ухвалу про видачу наказу або про відмову у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду за правилами, передбаченими цим Кодексом для ухвалення рішення (частина 1 статті 356 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 1 статті 5 Закону України "Про третейські суди" передбачено, що рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. У разі, коли рішення третейського суду не виконується добровільно зобов`язаною цим рішенням стороною, інша сторона може подати до компетентного суду заяву про видачу виконавчого документа, яким у господарському судочинстві згідно зі статтею 327 Господарського процесуального кодексу України та п. 1-1 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" є наказ.

Заява про видачу виконавчого документа може бути подана до компетентного суду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом. Така заява підлягає розгляду компетентним судом протягом 15 днів з дня її надходження до суду. Про час та місце розгляду заяви повідомляються сторони, проте неявка сторін чи однієї із сторін не є перешкодою для судового розгляду заяви (частина 1 статті 56 Закону України "Про третейські суди").

Приписами частини 3 статті 354 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 355 цього Кодексу.

Відповідно до статті 355 Господарського процесуального кодексу України, що кореспондується з частиною 6 статті 56 Закону України "Про третейські суди", суд відмовляє у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо: на день ухвалення рішення за заявою про видачу наказу рішення третейського суду скасовано судом; справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; пропущено встановлений строк для звернення за видачею наказу, а причини його пропуску не визнані господарським судом поважними; рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; третейська угода визнана недійсною; склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом; постійно діючий третейський суд не надав на вимогу господарського суду відповідну справу; третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Отже, виходячи з приписів чинного законодавства при розгляді заяви про видачу виконавчого документа господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених статтею 56 Закону України "Про третейські суди" та статтею 355 Господарського процесуального кодексу України.

Судом у судовому засіданні оглянуто надані заявником - позивачем у третейській справі, документи, а також матеріали третейської справи №98/22.

Так, судом встановлено, що 30.07.2021 між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір №011/41939/01176162.

У пункті 11.4 договору №011/41939/01176162 кредитного договору передбачено, що всі спори, що виникають між сторонами у зв`язку із договором, підлягають вирішенню шляхом переговорів. У разі неможливості вирішити спори шляхом переговорів - всі спори між сторонами які виникають за договором або я зв`язку з ним (у тому числі щодо його тлумачення, виконання або порушення, зміни, припинення, розірвання або визнання недійсним), підлягають передачі на розгляд і остаточне вирішення до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу", або до Постійно діючого Третейського суду при асоціації банків.

Як вбачається з наявних у справі документів: рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 07.11.2022 у справі № 98/22 не скасовано компетентним судом; дана справа була підвідомча вказаному третейському суду відповідно до закону; строк для звернення за видачею виконавчого документа не пропущений; зазначене рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою; дана третейська угода не визнана недійсною компетентним судом; доказів того, що склад третейського суду не відповідав вимогам Закону України "Про третейські суди" та третейській угоді суду не подано; рішення третейського суду не містить способів захисту прав, які не передбачені законами України; третейський суд не вирішував питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

Оскільки відповідачем вказане рішення добровільно станом на день розгляду заяви не виконано, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви позивача та видачі наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 07.11.2022 у справі № 98/22.

Відповідно до частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Сплачена позивачем сума судового збору відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача, оскільки станом на дату звернення позивача до суду з даною заявою рішення третейського суду відповідачем виконано не було, а отже відповідач є винним у виникненні спору (у зверненні позивача до суду з даною заявою).

Керуючись ст.ст. 129, 235, 356 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 07.11.2022 у справі № 98/22 -задовольнити.

2. Видати наказ на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 07.11.2022 у справі № 98/22.

3. Стягнути Фізичної особи-підприємця Тарасюка Олега Івановича (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" () заборгованість за Кредитним договором №011/41939/01176162 від 30.07.2021 у сумі 335 650 (триста тридцять п`ять тисяч шістсот п`ятдесят) грн. 89 коп. та третейський збір у сумі 3 756 (три тисячі сімсот п`ятдесят шість) грн. 51 коп.

4. Стягнути Фізичної особи-підприємця Тарасюка Олега Івановича (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" () витрати по сплаті судового збору за подання заяви в сумі 1240,50 грн.

5. Третейську справу № 98/22 повернути до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу".

Ухвала може бути оскаржена у апеляційному порядку на підставі частини 3 статті 356 та частини 2 статті 253 Господарського процесуального кодексу України до Верховного Суду у строк, передбачений статтею 256 Господарського процесуального кодексу

Повний текст складено 23.02.2023.

Суддя Б.О. Ткаченко