УХВАЛА

м. Київ

28.02.2023Справа № 910/3003/23

Господарський суд міста Києва у складі судді ДЖАРТИ В. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

Без повідомлення (виклику) учасників судового процесу,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 (далі - заявник) звернулась до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову шляхом:

- заборони ВІННИЦЬКІЙ МІСЬКІЙ РАДІ та всім державним реєстраторам суб`єктів державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, включаючи державних реєстраторів структурних підрозділів територіальних органів Міністерства юстиції України, виконавчих органів сільських, селищних та міських рад, Київської та Севастопольської міської, районної, районної в містах Києві та Севастополі державної адміністрації, нотаріусам та акредитованим суб`єктам державної реєстрації, вчиняти реєстраційні дії та проводити державну реєстрацію будь-яких змін до відомостей про юридичну особу - КОМУНАЛЬНЕ НЕКОМЕРЦІЙНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ КЛІНІЧНИЙ ПОЛОГОВИЙ БУДИНОК № 2».

Суд дослідив подану заяву із доданими до неї документами та дійшов висновку про наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 138 ГПК України заява про забезпечення позову подається, зокрема, до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

ОСОБА_1 в заяві про забезпечення позову до подання позову вказано, що вона, як член Вінницької міської територіальної громади, має намір звернутись до Господарського суду міста Києва з позовом до Вінницької міської ради, Міністерства юстиції України за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Первинна профспілкова організація Комунального некомерційного підприємства «Вінницький міський клінічний пологовий будинок №2», Комунальне некомерційне підприємство «Вінницький міський клінічний пологовий будинок №2» про скасування рішення Вінницької міської ради №1208 від 30.09.2022 «Про реорганізацію Комунального некомерційного підприємства «Вінницький міський клінічний пологовий будинок № 2», визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора.

Проаналізувавши зміст поданої заяви, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 , який має бути поданий підлягає розгляду в Господарському суді міста Києва.

Такий висновок суду ґрунтується на тому, що юрисдикційна належність спорів про оскарження рішень міської ради як власника корпоративних прав (засновника) комунальної установи про створення, реорганізацію чи припинення діяльності такої установи, визначивши, що такі спори є найбільш наближеними до спорів, пов`язаних із діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи, а тому мають розглядатися за правилами господарського судочинства. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої палати Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 260/91/19.

Відповідно до частини 1 статті 139 ГПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі та підписується заявником і повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову.

За приписами частини 5 статті 139 Господарського процесуального кодексу України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Так, згідно приписів частини 2 статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" встановлено у 2023 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2022 року - 2 684,00 грн.

Згідно з частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду заяви про вжиття запобіжних заходів та забезпечення позову справляється судовий збір у розмірі 0,5 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання до суду заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 мала сплати судовий збір у розмірі 1 342,00 грн.

Водночас, заявник при зверненні до суду із заявою про забезпечення позову, як на підставу звільнення від сплати судового збору посилався на статус ОСОБА_1 - учасника бойових дій, підтверджений посвідченням серії НОМЕР_1 від 07.12.2017 (пункт 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір»). Проте, всупереч приписам процесуального закону заявником копії відповідного посвідченням серії НОМЕР_1 від 07.12.2017 суду не представлено, що унеможливлює дійти висновку про наявність підстав звільнення від сплати судового збору.

Обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Так, за приписами статей 73-79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до частини 7 статті 140 Господарського процесуального кодексу України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З огляду на викладене вище, оскільки заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не відповідає приписам статті 139 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про її повернення заявнику.

Керуючись статтями 136 - 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позову повернути заявнику.

2. Ухвала набирає законної сили 28.02.2023 та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 253-259 Господарського процесуального кодексу України.

СУДДЯ ВІКТОРІЯ ДЖАРТИ