ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2023 року м. Черкаси Справа № 925/1407/22

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Г.М.Скиби, за участю секретаря судового засідання А.М.Буднік, у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в приміщенні суду розглянув справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", м.Київ, вул. Шолуденка,1

до Багатопрофільного регіонального центру професійної освіти у Черкаській області, Черкаська область, Катеринопільський район, с.Мокра Калигірка, вул.Шкільна,21

про стягнення 170220,50 грн заборгованості та санкцій

за участю повноважних представників сторін:

від позивача: Верхацького І.В. за довіреністю, в режимі ВКЗ;

від відповідача: участі не брав.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" звернулось в Господарський суд Черкаської області із позовом до Багатопрофільного регіонального центру професійної освіти у Черкаській області з вимогами про стягнення 170220,50 грн, з них: 126549,90 грн основної заборгованості за договором постачання природного газу постачальником "останньої надії" за період листопад, грудень 2021 року, 18687,78 грн пені, 2205,09 грн 3% річних, 22777,73 грн інфляційних втрат, а також відшкодування судових витрат.

Ухвалою суду від 02.01.2023 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання 31.01.2023.

Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце цього засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (ухвали суду від 02.01.2023), однак участі представника у судове засідання не забезпечив, про причини його неявки не повідомив; відзиву до суду не надіслав.

Явка учасників справи обов`язковою не визнавалась.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, у зв`язку з чим суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами без участі учасників справи, які не з`явились.

В судовому засіданні 22.02.2023:

Позивач позовні вимоги підтримав та вказав на відсутність оплати спожитого газу на умовах "постачальника останньої надії" в листопаді-грудні 2021 протягом судового розгляду справи.

Відповідач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Однак його повноважний представник у судове засідання не з`явився і про причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, у зв`язку з чим суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами без участі представника відповідача, який не з`явився.

Відповідно до ст.ст. 233, 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено та приєднано до матеріалів справи вступну та резолютивну частини судового рішення.

Судом встановлено та перевірено доказами такі взаємовідносини сторін та обставини:

На підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №917-р позивач є постачальником природного газу на умовах постачання "останньої надії" на ринку природного газу України.

На умовах постанови КМУ від 25.10.2021 визначено зобов`язання позивача постачати природний газ бюджетним установам, які з 01.10.2021 не отримували газ від інших постачальників.

На підставі прямої вимоги закону та вимог ст. 1 п. 26 ЗУ "Про ринок природного газу" споживач Багатопрофільний регіональний центр професійної освіти у Черкаській області автоматично включений до портфелю постачальника останньої надії з 01.11.2021, і відповідно об`єми спожитого ним газу віднесені до об`ємів, поставлених Позивачем через газорозподільні мережі газотранспортної системи.

Факт включення відповідача до реєстру споживачів постачальника газу "останньої надії" та віднесення об`ємів спожитого відповідачем газу на об`єми постачальника підтверджується листом оператора ГТС від 29.06.2022 №ТОВВИХ-22-6848, інформацією щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" від оператора ГРМ, відомостями з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача з ЄІС-кодом.

Договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" укладається шляхом публічної оферти постачальника "останньої надії" та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника, з урахуванням вимог ст.ст. 205,633, 634, 641,642 ЦК України, та не потребує двостороннього підписання.

Типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2501.

Постачальник (позивач) проводить нарахування вартості та об`ємів спожитого газу відповідачем виключно на підставі даних Оператора ГРМ про об`єми розподіленого газу Споживачеві (відповідачеві).

З 01.10.2021 вартість природного газу постачальника "останньої надії" розраховується щоденно з врахуванням приписів постанови КМУ №1102. Граничний розмір ціни газу встановлений в 16,8 грн/м3 (з ПДВ) для бюджетних організацій (а.с. 36-43).

Відповідачеві виставлені рахунки на оплату спожитого ним газу:

за листопад 2021 року №30550 9536,48 м3 на суму 160212,86 грн з ПДВ, з урахуванням транспортування (а.с. 24), відправлено 09.12.2021;

за грудень 2021 року №1276 2838,60 м3 на суму 126549,90 грн з ПДВ, з урахуванням транспортування (а.с. 30), відправлено 14.01.2022.

За листопад 2021 року заборгованість 160212,86 грн погашена вчасно.

За грудень 2021 року заборгованість 126549,90 грн не сплачена, що стало причиною звернення позивач в господарський суд для примусового стягнення боргу з урахуванням 3% річних, інфляційних втрат та пені, та відновлення становища позивача.

Відповідач на вимоги не відреагував, борг не погасив, пропозицій по врегулюванню спору не направив.

Інших доказів не подано.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до повного задоволення.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями Пленуму ВГСУ від 23.03.2012 №6 "Про судове рішення" при прийнятті рішення суд має врахувати майнові інтереси сторін, не надаючи переваги одному учаснику над іншим. Рішення має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці доказів у конкретній справі.

Відповідно до статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Позивач звернувся в Господарський суд Черкаської області з позовом про стягнення заборгованості за неналежне виконання зобов`язання з оплати постачання природного газу постачальником "останньої надії" відповідно до умов Типового договору постачання газу (а.с. 16-19). Позивач в засіданні вимоги підтримав та просив позов задовольнити з мотивів ухилення відповідача від проведення розрахунків за Договором.

Позивач та відповідач є самостійними юридичними особами, з присвоєнням коду та внесенням даних в ЄДРПОУ.

Позивач є ліцензованою організацією з постачання газу на ринку природного газу в Україні. Позивач є постачальником газу "останньої надії".

Відповідач є бюджетною організацією та освітнім закладом.

Згідно ч.3 ст.5 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Частина 2 ст.13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає зобов`язання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

За приписами ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Статтею 14 ЦК України передбачено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором.

За змістом ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Суд погоджується з доводами учасників, що їх дії були направлені на настання певних юридичних наслідків, що охоплюється положеннями ст.ст.4, 11 ЦК України.

Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як встановлено судом та підтверджується зібраними у справі доказами, за своєю правовою природою волевиявлення та дії учасників свідчать про укладення та часткове виконання відповідачем договору постачання природного газу на умовах постачання "останньої надії". Суд вважає, що договір є укладеним сторонами, є договором постачання природного газу як енергоносія замкнутими мережами та регулюється положеннями Глави 54 ЦК України з особливостями регулювання вимогами ГК України. Примірник договору постачання газу направлено відповідачеві для підписання 26.11.2021 (а.с. 20-23).

Нормативними документами визначено початок постачання газу бюджетним організаціям з 01.10.2021.

Споживачем (відповідачем) не подано перелік об`єктів споживача (освітні заклади), які приєднані до газової мережі.

Позивачем оформлено, підписано та направлено рахунки на оплату поставленого та спожитого відповідачем природного газу за період листопада грудня 2021 року (а.с. 24, 30).

Оператор ГТС України повідомив постачальника про транспортування та передачу газу відповідачеві за спірний період на умовах постачання "останньої надії" (а.с. 49-61, 63-65).

Факт наявності заборгованості відповідача за поставлений та спожитий газ підтверджується поданими документами та розрахунками позивача і не спростовується відповідачем.

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом, між Позивачем та Відповідачем не було узгоджено оплату рахунку Постачальника. Але з умов відносин постачання газу строк на оплату для відповідача є таким, що настав.

Оплата за Договором має бути здійснена Споживачем у строк не пізніше 10 днів наступного місяця з місяця постачання газу споживачеві (п.4.3., 4.4. договору, а.с. 17).

Суд враховує відсутність претензій відповідача стосовно неналежної поставки, недопоставки природного газу чи іншого невиконання умов Договору.

Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Відповідно до ст.193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Станом на 01.01.2023 заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений природний газ становить 126549,90 грн та не відшкодована в добровільному порядку.

Вимоги про стягнення 126549,90 грн заборгованості підлягають до задоволення, з урахуванням приписів ст.ст.77, 78, 79 ГПК України про допустимість, достовірність та вірогідність доказів.

Стосовно вимог Позивача про стягнення з відповідача нарахувань та обтяжень на суму грошового боргу:

З урахуванням приписів ст.625 ЦК України позивачем при наявному грошовому зобов`язанні відповідача нараховані 22777,73 грн інфляційних втрат та 18687,78 грн - 3% річних за період прострочення з 01.02.2022 по 31.08.2022.

Відповідно до норм Цивільного кодексу України:

ст.625. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом;

ст.610. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання);

ч.1 ст.612. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом;

ч.1 ст.530. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Математичний розрахунок позивача (а.с. 14-15) перевірено за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій апаратного комплексу "Еліт Ліга-Закон" з урахуванням періодів прострочення та індексів інфляції у відповідний період.

Перевіривши надані позивачем розрахунки інфляційних втрат та 3% річних, суд встановив, що останні є вірними. Належить стягнути з відповідача на користь позивача 22777,73 грн інфляційних втрат та 18687,78 грн - 3% річних за період прострочення з 01.02.2022 по 31.08.2022.

Штрафними санкціями у відповідності з ч.1 ст.230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до п.4.5 Договору якщо Споживач не здійснив оплату за газ, Постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченого об`єму природного газу.

Позивач нарахував відповідачу пеню за період прострочення з 01.02.2022 по 31.07.2022 в розмірі 18687,78 грн, з мотивів прострочення оплати за грошовим зобов`язанням.

Розрахунок санкцій перевірено судом за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій апаратного комплексу "Еліт Ліга-Закон" з урахуванням строку прострочення оплати та облікової ставки НБУ за період прострочення.

Перевіривши надані позивачем розрахунки пені (а.с.14-15), суд встановив, що останні є вірними. Розмір пені 18687,78 грн. від суми боргу підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.ст.74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Суд зазначає, що проведення оплати боргу відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу про оплату боргу - має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання заперечень суду по суті спору чи доказів про проведення розрахунку. Відповідач не надав доказів об`єктивної неможливості заперечення вимог чи погашення боргу.

Враховуючи те, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття судового рішення не погашено, розмір вказаного боргу відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 126549,90 грн основного боргу, 2205,09 грн 3% річних, 22777,73 грн інфляційних втрат; 18687,78 грн пені є обґрунтованою, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, тому позов підлягає до повного задоволення.

Суд при прийнятті рішення враховує правові позиції та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, згоду на застосування якого надано Верховною Радою України (п.4 ст.11 ГПК України):

- принцип правової певності та юридичної визначеності, в тому числі недопустимість ревізування рішень судів, які набрали законної сили з підстав бажання зацікавленої особи в переоцінці доказів (рішення "Агрокомплекс проти України" №23465/03 від 08.03.2012);

- принцип загальної оцінки судом відносин сторін та відсутності обов`язку суду давати оцінку кожній вимозі сторін (рішення "Серявін проти України" №4909/04 від 10.02.2010, рішення "Трофімчук проти України" №4241/03 від 28.10.2010);

- принцип повноти та межі обґрунтування рішення судом в залежності від характеру рішення (рішення "Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994, серія А, №303-А, п.29);

- принцип поваги до права на володіння своїм майном (рішення "Желтяков проти України" №4994/04 від 09.09.2011).

Відповідно до приписів ст.ст.129-130 ГПК України судові витрати при задоволенні позову належить покласти на Відповідача та стягнути їх на користь Позивача.

Керуючись ст.ст.129, 130, 232, 233, 236-241 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з відповідача: Багатопрофільного регіонального центру професійної освіти у Черкаській області, Черкаська область, Катеринопільський район, с.Мокра Калигірка, вул.Шкільна, 21, ідентифікаційний , номер рахунку в банку невідомий

на користь позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", м.Київ, вул.Шолуденка, 1, ідентифікаційний , номер рахунку в банку невідомий

126549,90 грн основного боргу;

18687,78 грн пені;

2205,09 грн 3% річних;

22777,73 грн інфляційних втрат;

2553,31 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складення повного судового рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції на вказане рішення.

Повне рішення складено 22.02.2023.

Суддя Г.М.Скиба