ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

01.03.2023 р. Справа № 914/658/23

Суддя Запотічняк О.Д., розглянувши матеріали

позовної заяви: Релігійної громади Української Греко Католицької Церкви святого пророка Іллі у с. Ільковичі Сокальського району Львівської області, с. Ільковичі, Львівська область

до відповідача: Сокальської територіальної громади Червоноградського району Львівської області, м. Сокаль, Львівська область

про: визнання права власності на майно за набувальною давністю

визнав подані матеріали недостатніми для відкриття провадження у справі, враховуючи наступне.

Господарський процесуальний кодекс України у статтях 162, 164, 172 встановлює низку вимог яким повинна відповідати позовна заява яка подається до суду, а також додані до позовної заяви документи.

Однак, всупереч вимог даної норми закону, позовна заява не містить всіх необхідних реквізитів, які передбачені ст. 162, 164 ГПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява повинна містити, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

У позовній заяві позивач зазначає про рішення VII сесії ХХІІ скликання Свитазівської сільської ради народних депутатів Львівської області від 24.10.1996 року «Про оформлення права власності на церкву каплицю в с. Ільковичі», однак не зазначає яким чином було реалізовано вказане рішення. Крім того зазначено , що свідоцтво було втрачено, не зазначено чому не звертались за видачею дублікату свідоцтва.

Разом з тим, позивач вказує відповідачем у справі - Сокальську територіальну громаду Червоноградського району Львівської області, однак яким чинок порушені права позивача Сокальською територіальною громадою не вказує.

В силу приписів п.2 ч.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (із змінами і доповненнями), із позовних заяв майнового характеру, що подаються до господарських судів, судовий збір сплачується в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 1 січня 2023 року установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 2 684,00 грн.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 163 ГПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна;

Як вбачається з позовної заяви, позивачем зазначено ціну позову 786 025,00 грн, що і відповідає вартості майна, відповідно до довідки від 14.02.2023.

Таким чином за подання до суду даного позову, позивач повинен сплатити судовий збір в сумі 11790,38 грн. Однак позивач сплатив судовий збір у розмірі 1073,60 грн. Відтак, позивачу необхідно доплатити судовий збір у розмірі 10716,78 грн.

В той же час, позивачем заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору. Вказане клопотання обґрунтоване тим, що Релігійна громада Української Греко-Католицької Церкви святого пророка Іллі у с. Ільковичі Сокальської ТГ Червоноградського району Львівської області, є неприбутковою організацією, основним видом доходу релігійної громади є добровільні пожертви членів громади, які не визначені розміром чи часом. Разом з тим, громада є нечисленною та в основному складається з осіб похилого віку, непрацездатного населення, дітей у яких відсутні доходи або такі є не великими, а, відтак і пожертви є незначними, а тому зібрати одночасно значну суму коштів для сплати судового збору вкрай складно. Крім того, частина працездатного населення села з початку повномасштабного вторгнення РФ в Україну залишила село та через економічну нестабільність та відсутність роботи переїхала до сусідньої держави - РП , а частина населення чоловічої статі несе військову службу у ЗСУ, що також вплинуло на розмір пожертв та їх кількість, В часі війни основні пожертви скеровуються громадою на підтримку ЗСУ, лікування та реабілітацію осіб, що постраждали, вимушених переселенців. На час подання позову парафіянами було зібрано лише незначну частину необхідних для сплати судового збору коштів та сплачено їх.

Покликаючись на вищеназвані обставини, позивач просить суд відстрочити сплату судового збору за подання даного позову до ухвалення судового рішення у справі.

Розглянувши вказане клопотання суд відзначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі ст. 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване ст. 8 зазначеного Закону, норма якої є спеціальною.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за певних умов визначених даною нормою.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З аналізу ст. 8 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Що ж до самих умов, визначених ст. 8 вказаного Закону, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Так, умови, визначені у п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 8 вказаного Закону, можуть застосовуватися лише до позивачів - фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до позивачів, що мають певний соціальний статус - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у п. 3 ч. 1 ст. 8, то законодавець, застосувавши слово «або», не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Слід зазначити, що встановлений ст. 8 Закону України «Про судовий збір» перелік умов, для звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення є вичерпним.

Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що положення п. п. 1 та 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення п. 3 ч. 1 ст. 8 вказаного Закону можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 940/2276/18).

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що приписи п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» поширюються на окремі категорії позивачів, які є фізичними особами та не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію.

Слід зазначити, що подібна за змістом правова позиція, викладена в ухвалах Верховного Суду від 05.03.2021 у справі №910/9741/20, від 06.01.2021 у справі № 927/579/19, від 20.08.2020 у справі № 910/6421/19, від 18.05.2020 у справі № 910/704/19, від 24.01.2020 у справі № 915/923/15.

З огляду на зазначене, у суду відсутні правові підстави для задоволення клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Одночасно, суд інформує позивача, що згідно приписів ч.3 ст.174 ГПК України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, керуючись ст.162, 164, 172, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні клопотання Релігійної громади Української Греко Католицької Церкви святого пророка Іллі у с. Ільковичі Сокальського району Львівської області про відстрочення сплати судового збору за подання даного позову до ухвалення судового рішення у справі відмовити.

2. Позовну заяву Релігійної громади Української Греко Католицької Церкви святого пророка Іллі у с. Ільковичі Сокальського району Львівської області до Сокальської територіальної громади Червоноградського району Львівської області про визнання права власності на майно за набувальною давністю залишити без руху.

2. Надати заявнику строк у 10 (десять) календарних днів з дня вручення цієї ухвали для усунення таких недоліків:

2.1. надати пояснення як позивачем реалізовано рішення VII сесії ХХІІ скликання Свитазівської сільської ради народних депутатів Львівської області від 24.10.1996 року;

докази звернення за видачею дублікату свідоцтва;

2.2. надати пояснення яким чином порушене право позивача Сокальською територіальною громадою Червоноградського району Львівської області

2.3. доплатити судовий збір в розмірі 10716,78 грн;

Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Запропонувати учасникам процесу: подавати всі необхідні документи (позовні заяви, заяви, клопотання, відзиви, пояснення тощо) до господарського суду через електронну пошту, відкриту на сайті mail.gov.ua або через особистий кабінет, відкритий у системі Електронний суд. Суд звертає увагу, що відкриття електронної пошти на сайті mail.gov.ua чи відкриття особистого кабінету в системі Електронний суд дозволяють учаснику процесу оперативно отримувати усі процесуальні документи, постановлені судом.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - lv.arbitr.gov.ua/sud5015/.

Суддя Запотічняк О.Д.