ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2023 р.м. ХарківСправа № 922/1468/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікова Г.І.

при секретарі судового засідання Саєнко А.А.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу (вх. №3419 від 13.02.2023) та заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СІ.В" про розподіл судових витрат (вх. №3580 від 14.02.2023) по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут" (01010, м. Київ, вул. Московська (Печерський район), буд. 32/2)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "СІ.В" (61003, м. Харків, вул. Кооперативна, буд. 22)
про за участю представників: стягнення 1201884,74 грн.
позивача - не з`явився;

відповідача - Склярова Р.В.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 07.02.2023 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "СІ.В" (61003, м. Харків, вул. Кооперативна, буд. 22, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут" (01010, м. Київ, вул. Московська (Печерський район), буд. 32/2, ) заборгованість у розмірі 733967,48 грн., пеню у розмірі 133520,64 грн., 3% річних у розмірі 12082,97 грн., інфляційні втрати у розмірі 115827,16 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 14930,97 грн. В задоволенні решти позову відмовлено. Закрито провадження у справі в частині основної заборгованості у розмірі 200000,00 грн. на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України.

13.02.2023 в системі діловодства господарського суду Харківської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут" зареєстровано заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу (вх. №3419).

14.02.2023 в системі діловодства господарського суду Харківської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "СІ.В" зареєстровано заяву про розподіл судових витрат, що сформована в системі "Електронний суд" 13.02.2023 (вх. №3580).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.02.2023 прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу (вх. №3419 від 13.02.2023) та заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СІ.В" про розподіл судових витрат (вх. №3580 від 14.02.2023) до розгляду. Розгляд заяв призначено в судовому засіданні на 21.02.2023 р. о 12:45.

20.02.2023 в системі діловодства господарського суду Харківської області від відповідача зареєстровано клопотання про зменшення розміру судових витрат на правничу допомогу (вх.. №4059), яке досліджено та долучено судом до матеріалів справи.

Позивач в судове засідання не з`явився. Втім, про дату, час та місце судового засідання повідомлений судом належним чином шляхом своєчасного направлення на поштову адресу позивача копію ухвали господарського суду Харківської області від 15.02.2023. Окрім того, матеріали справи свідчать, що ухвалу господарського суду Харківської області від 15.02.2023 в електронному вигляді також було надіслано представнику позивача в його Електронний кабінет та доставлено 15.02.2023, про що свідчить довідка про доставку електронного листа.

Разом з тим, за змістом статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала господарського суду Харківської області від 15.02.2023 оприлюднена в електронній формі в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що вбачається за веб-адресою: https://reyestr.court.gov.ua/.

Таким чином, суд зазначає, що учасники справи також не були позбавлені права та можливості за власною ініціативою скористатися вільним доступом до електронного реєстру судових рішень в Україні, в силу положень наведеної статті 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень", та за відомим учасникам справи номером даної справи №922/1468/22 ознайомитися із змістом ухвали господарського суду Харківської області від 15.02.2023 та визначеною у ній датою, часом та місцем проведення судового засідання задля забезпечення представництва своїх інтересів в судовому засіданні.

Відповідач у судове засідання з`явився, подану заяву про розподіл судових витрат підтримав та просив суд задовольнити. У задоволенні заяви позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу просив суд відмовити.

Приписами частини 3 статті 233 ГПК України визначено, що суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні за результатами розгляду справи по суті.

Відповідно до частини 1, 2 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини 3 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

З огляду на вище вказане, матеріали справи свідчать про те, що учасники справи повідомлені належним чином про проведення судового засідання. Разом з тим, матеріали справи свідчать, що судом було створено всім учасникам справи належні умови для доведення своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень.

Оскільки судом створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи, вжито заходи для належного повідомлення сторін про дату, час та місце розгляду заяв, враховуючи необхідність дотримання вимог законодавства в частині розгляду поданих заяв в межах присічного процесуального строку, що передбачений частиною 3 статті 244 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути подані заяви у призначеному судовому засіданні без участі позивача.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, дослідивши матеріалів справи, а також заслухавши думку представника відповідача, суд зазначає наступне.

Пунктом 12 частини 3 статті 2 ГПК України передбачено, що однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до частин 1, 3 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Господарським процесуальним законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Згідно з частинами 1, 2, 4 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Приписами частини 5 статті 129 ГПК України передбачено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до частини 3 статті 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що факт понесення стороною судових витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів, зокрема на підставі договору про надання правничої допомоги та відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг (виконаних робіт) та їх вартості.

У даному разі, в обґрунтування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 60000,00 грн. позивачем подано оригінали та належним чином засвідчені копії наступних документів, а саме: довіреність №164/22 від 06.07.2022, довіреність №269/23 від 30.12.2022; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ДН №5753 від 25.03.2020; договір про надання юридичних послуг №38А200-4918-21 від 01.11.2021; додаткова угода №ПД/35243874 від 17.08.2022 до договору №38А200-4918-21 від 01.11.2021; додаткова угода №1 від 30.06.2022 до договору №38А200-4918-21 від 01.11.2021; додаткова угода №2 від 30.12.2022 до договору №38А200-4918-21 від 01.11.2021; наказ Адвокатського об`єднання "Гарант Груп" від 30.06.2021; акт приймання-передачі наданих послуг від 07.02.2023 за додатковою угодою №ПД/35243874 від 17.08.2022 до договору №38А200-4918-21 від 01.11.2021; звіт про фактично надані послуги за додатковою угодою №ПД/35243874 від 17.08.2022 до договору №38А200-4918-21 від 01.11.2021 за період (23.08.2022 07.02.2023, справа №922/1468/22).

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Між тим, положення статті 16 ГПК України передбачають, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.

Як свідчать матеріали справи, у зв`язку з порушенням відповідачем прав та інтересів позивача, останній звернувся до Адвокатського об`єднання "Гарант Груп" з метою надання йому юридичних послуг з приводу захисту інтересів клієнта, про що було укладено договір про надання юридичних послуг №38А200-4918-21 від 01.11.2021.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Умовами пункту 1.1. Договору передбачено, що в порядку та на умовах, визначених договором, виконавець зобов`язується за завданням замовника надавати юридичні послуги, здійснювати захист, представництво або надавати інші види правової допомоги на умовах, що визначені договором, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити належним чином надані послуги.

Пунктом 1.4. Договору погоджено, що факт надання виконавцем замовнику юридичних послуг відповідно до умов договору підтверджується Актом приймання-передачі наданих юридичних послуг, який підписується сторонами.

Згідно з пунктом 3.1. Договору надання правової допомоги за договором здійснюється виконавцем за винагороду. Вартість наданих послуг (винагорода), які надаються протягом календарного місяця, визначається в гривнях та складає 10000,00 грн. без ПДВ, крім того, ПДВ 2000,00 грн., разом з ПДВ 12000,00 грн. за календарний місяць. Оплата наданих послуг здійснюється на підставі рахунку. Замовник зобов`язується оплатити рахунок виконавця протягом 3 банківських днів з дня одержання.

Відповідно до пункту 3.3. Договору на підтвердження одержання послуг, виконавець направляє замовнику Акт приймання-передачі наданих послуг за договором у двох примірниках. Один підписаний примірник Акту повертається виконавцю протягом 5 днів від дня його отримання.

Пунктом 3.4. Договору передбачено, що оплата послуг по договору може бути збільшена або зменшена за домовленістю сторін пропорційно збільшенню або зменшенню обсягу послуг визначеному сторонами.

Відповідно до пункту 1 Додаткової угоди №ПД/35243874 від 17.08.2022 до договору №38А200-4918-21 від 01.11.2021 між сторонами погоджено надання виконавцем професійної правничої допомоги, що полягає у захисті прав та законних інтересів замовника адвокатами виконавця на стадії досудового врегулювання спору, а також в місцевому, апеляційному та касаційному господарському суді у зв`язку із неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю "СІ.В" () грошових зобов`язань за Договором постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41АР200-1116-21 від 28.09.2021.

Пунктом 4 Додаткової угоди №ПД/35243874 від 17.08.2022 визначено, що загальна вартість послуг, що надаються виконавцем за умовами даної додаткової угоди розраховується на підставі узгодженої сторонами розміру погодинної ставки вартості роботи адвокатами виконавця, яка складає 3000,00 грн. за годину та виходячи із фактичного обсягу наданих послуг. Фактичний обсяг наданих послуг визначається сторонами в актах надання послуг.

Умовами пункту 5 Додаткової угоди №ПД/35243874 від 17.08.2022 погоджено, що виконавець надсилає замовнику у паперовому вигляді Акт надання послуг згідно даної Додаткової угоди у двох примірниках. Замовник підписує, датує і повертає виконавцю один примірник Акту надання або надсилає виконавцю мотивовану відмову від його підписання протягом 5 календарних днів після одержання Акту надання послуг. У разі, якщо виконавець у строк, що не перевищує 5 (п`яти) днів з дня отримання замовником Акту надання послуг, не одержить від замовника підписаний примірник Акту надання послуг або мотивованої відмови від його підписання, сторони визнають, що такий Акт надання послуг вважається підписаним, а послуги, як такі, що надані виконавцем і прийняті замовником в обсязі і на умовах, визначених у такому Акті. Звіти адвокатів виконавця про фактично надані послуги направляються замовнику з використанням електронної пошти.

Додатковою угодою №1 від 30.06.2022 до договору №38А200-4918-21 від 01.11.2021 між сторонами погоджено викласти пункту 3.1. Договору в наступній редакції: "3.1. Вартість послуг виконавця визначається в гривнях та складається з щомісячної плати за отримання правової допомоги у розмірі 10000,00 грн., крім того ПДВ 2000,00 грн., разом з ПДВ 12000,00 грн. за календарний місяць щомісяця. Плата за ведення справ у розмірі, визначеному в окремих додаткових угодах до договору, яка перераховується замовником у порядку та строк, визначеному в окремих додаткових угодах до договору."

Додатковою угодою №2 від 30.12.2022 до договору №38А200-4918-21 від 01.11.2021 між сторонами погоджено викласти пункт 9.2. Договору в наступній редакції: "9.2. Строк дії договору починає свій перебіг у момент, визначений у пункті 9.1. Договору та закінчується 31.12.2023 року (включно)."

Окрім того, з матеріалів справи вбачається Акт приймання-передачі наданих послуг від 07.02.2023 за додатковою угодою №ПД/35243874 від 17.08.2022 до договору №38А200-4918-21 від 01.11.2021, який містить відомості щодо наданих виконавцем послуг, їх вартості та кількості витраченого адвокатом часу. Загальна кількість наданих виконавцем послуг складає 20 годин на загальну суму 60000,00 грн., в тому числі ПДВ 10000,00 грн.

Водночас в матеріалах справи міститься Звіт про фактично надані послуги за додатковою угодою №ПД/35243874 від 17.08.2022 до договору №38А200-4918-21 від 01.11.2021 за період (23.08.2022 07.02.2023, справа №922/1468/22).

Згідно статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Суд зазначає, що у відповідності до норм чинного процесуального законодавства під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 126 ГПК України за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України.

Тобто критерії, що визначені частиною 4 статті 126 ГПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини 4 статті 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені частиною 5 статті 129 ГПК України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом в постанові від 24.03.2021 у справі № 922/2157/20.

Отже, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.

Окрім того, у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Крім того, Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123 - 130 ГПК України та з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. При цьому, оцінка обґрунтованості, розумності, реальності, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з огляду на обсяг наданих адвокатом послуг, характер спору, а також підтвердженість таких витрат належними та допустимими доказами, вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи.

Такі докази, відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з статтею 74 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 ГПК України.

Надаючи оцінку наданим позивачем доказам в обґрунтування витрат на професійну правничу допомогу, а також враховуючи конкретні обставини даної справи, суд враховує наступне.

Із акту приймання-передачі наданих послуг від 07.02.2023 та звіту про фактично надані послуги за додатковою угодою №ПД/35243874 від 17.08.2022 до договору №38А200-4918-21 від 01.11.2021 за період (23.08.2022 07.02.2023, справа №922/1468/22) вбачається, що адвокатом, зокрема, надано послугу з підготовки позовної заяви та додатків до неї у кількості 6 годин, вартістю 18000,00 грн.

Натомість матеріали справи свідчать, що позовна заява та додані до неї документи не є значними за обсягом. Додані до позовної заяви копії актів приймання-передачі, додаткові угоди тощо у переважній своїй більшості є однотипними документами, які складаються з одного чи декількох аркушів та не потребують значної за обсягом роботи із їх вивчення, аналізу та засвідчення. Тобто, матеріали позовної заяви не містять великої кількості документів на дослідження яких була б об`єктивна необхідність витрачати значний час. Крім того, спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного та Господарського кодексу України, а тому цитування великої кількості норм права, законів та іншої нормативно-правової бази, яка підлягає дослідженню і застосуванню, спірні правовідносини у даному разі не передбачають. Поряд з цим, матеріали справи свідчать, що ухвалою господарського суду Харківської області від 08.09.2022 позовну заяву залишено без руху на підставі пункту 2, 3, 5 частини 3 статті 162, частини 1, 2 статті 164, статті 172 ГПК України та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви.

Окрім того, з переліку наданих послуг та виконаних робіт слідує забезпечення представництва інтересів позивача під час розгляду справи в судових засіданнях: 16.11.2022, 14.12.2022, 13.01.2023, 07.02.2023 (1 година 3000,00 грн.) у кількості 4 години, загальною вартістю 12000,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що в межах розгляду справи №922/1468/22 було проведено судові засідання: 16.11.2022, 14.12.2022, 13.01.2023, 07.02.2023 в яких брав участь представник позивача. З протоколів судових засідань слідує, що наведені судові засідання за своєю тривалістю обмежувалися розумним та необхідним для належного розгляду справи та з`ясування обставин справи проміжком часу з огляду на характер спору, кількість учасників процесу, наявний в матеріалах справи для дослідження обсяг доказів, що не відповідає кількості годин часу, що визначено у зазначеному акті приймання-передачі наданих послуг та звіті про надані послуги.

Разом з тим, серед наданих послуг вказано ознайомлення в суді з матеріалами справи 15.12.2022 у кількості 1 година, вартістю 3000,00 грн. В матеріалах справи міститься заява представника позивача про ознайомлення з матеріалами справи (вх. №16359 від 14.12.2022). При цьому з журналу обліку заяв про надання доступу до матеріалів судових справ та судових рішень вбачається відмітка про ознайомлення представником позивача з матеріалами справи із визначенням витраченого часу, що є меншим порівняно з часом, що наведений у акті приймання-передачі наданих послуг та звіті про надані послуги.

Водночас з переліку послуг вбачається підготовка клопотання про поновлення процесуального строку та клопотання про долучення доказів, отримання доказів у кількості 3 години, вартістю 9000,00 грн. Матеріалами справи підтверджено, що до господарського суду Харківської області надійшло клопотання про поновлення процесуального строку (вх. №244 від 05.01.2023) та клопотання про долучення доказів (вх. №883 від 13.01.2023). Втім, суд зауважує, що зазначені клопотання не передбачають необхідності виконання значного обсягу юридичної і технічної роботи, а також витрат значного обсягу часу.

Разом з тим, з переліку послуг слідує підготовка відповіді на відзив на позовну заяву з розрахунку 6 годин, вартістю 18000,00 грн. З матеріалів справи вбачається відповідь на відзив на позовну заяву, яка містить заперечення проти доводів та аргументів, що викладені у відзиві на позовну заяву з застосуванням адвокатом різних засобів технічної та юридичної роботи при підготовці та поданні зазначеної заяви по суті справи. Однак, аналіз змісту та обсягу відповіді на відзив на позовну заяву порівняно з визначеною вартістю такої послуги, на переконання суду, свідчить, що така вартість є надмірною, оскільки обсяг відповіді на відзив є незначним та за своїм змістом такий частково містить посилання на аргументи та положення, що вже були викладені у наданій послузі з підготовки позовної заяви.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Таким чином, враховуючи обставини справи та наведені законодавчі приписи суд вважає, що вартість послуг на професійну правничу допомогу щодо представництва інтересів позивача в суді у розмірі 60000,00 грн. є завищеною. Такий розмір судових витрат не має характеру необхідних, неспівмірний зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи, а також не відповідає критеріям реальності таких витрат, обґрунтованості та пропорційності до предмета спору у розумінні приписів частини 5 статті 129 ГПК України, що не узгоджується із принципом розподілу таких витрат.

Відповідно до частини 2 статті 2 ГПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Пункт 1 частини третьої цієї статті визначає верховенство права однією із основних засад (принципів) господарського судочинства.

Змістовне наповнення вказаного принципу неодноразово і досить детально аналізував Конституційний Суд України. Так, зокрема, в абзаці другому підпункту 4.1 пункту 4 Рішення від 02.11.2004 № 15-рп/2004 ним акцентувалася увага на тому, що верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

У системному зв`язку із наведеними вище правовими положеннями, наявними у матеріалах справи доказами, з огляду на фактичні обсяги наданих Товариству з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут" послуг професійної правничої допомоги щодо представництва його інтересів у суді під час розгляду справи, керуючись принципами верховенства права, пропорційності та справедливості, а також беручи до уваги критерій реальності, обґрунтованості та розумності розміру таких витрат, суд дійшов висновку, що стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 60000,00 грн. суперечитиме наведеним принципам та критеріям розподілу судових витрат, зазначена сума витрат виходить за розумні межі визначення гонорару у даній справі, є неспівмірною із характером спору, виконаними адвокатом роботами та обсягом наданих адвокатом послуг.

Відтак, суд дійшов до переконливого висновку про те, що справедливим, розумним, реальним, обґрунтованим та співмірним слід вважати зменшений розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача, а саме у розмірі 20000,00 грн.

Щодо заперечень відповідача проти витрат на професійну правничу допомогу з посиланням на приписи частини 1, 2 статті 124 ГПК України, суд звертає увагу на наступне.

Згідно з частинами 1-3 статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Частиною 2 статті 161 ГПК України визначено, що заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Відповідно до пункту 9 частини 3 статті 162 ГПК України позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Застосування положень статті 124 ГПК України за своїм змістом належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин справи, а також інших чинників. Зі змісту частини 2 статті 124 ГПК України очевидно вбачається те, що у разі неподання учасником справи попереднього (орієнтовного) розрахунку витрат на професійну правничу допомогу у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат разом з першою заявою по суті спору не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

Зазначене положення забезпечує дотримання принципу змагальності, відповідно до якого учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених ГПК України.

Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім того, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення у справі) здійснювати розподіл судових витрат.

З огляду на викладене, відмова у відшкодуванні витрат на правову допомогу є правом суду, а не обов`язком, реалізація якого є наслідком доведення стороною обставин того, що неподання іншою стороною попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які ця особа понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, порушило принцип змагальності та завадило стороні спору належним чином висловити свої міркування щодо їх обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення витрат (аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 14.12.2021 у справі № 922/676/21, від 18.01.2022 у справі № 910/2679/21, від 21.06.2022 у справі № 908/574/20, від 29.09.2022 у справі № 910/3055/20, від 25.10.2022 у справі № 910/19650/20).

Натомість у даному разі суд зазначає, що вказане не позбавило відповідача можливості підготуватися до спростування витрат, які він вважає необґрунтованими, та довести неспівмірність таких витрат шляхом подання клопотання про зменшення розміру судових витрат на правничу допомогу, що свідчить про належну реалізацію принципу змагальності сторін. При цьому суд враховує необхідність дотримання принципу захисту права працівника на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України, оскільки діяльність адвоката є оплачуваною працею.

Щодо заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "СІ.В" про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

У даному разі, в обґрунтування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн. відповідачем подано наступні документи: ордер серія АХ №1105644 від 28.11.2022; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №996 від 01.07.2011; договір про надання правової допомоги від 15.11.2022; додаткова угода до договору про надання правової допомоги від 15.11.2022; акт здачі-приймання наданих послуг про надання правової допомоги від 08.02.2023; рахунок від 08.02.2023 на суму 20000,00 грн.

Умовами пункту 1 Договору передбачено, що адвокат зобов`язується здійснити захист, представництво клієнта та надати інші види правової допомоги з усіх правовідносин, що виникають у останнього, на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до пункту 3 Договору клієнт наділяє адвоката повноваженнями на здійснення всіх без винятку дій, право на вчинення яких клієнт без обмежень прав, повноважень на вчинення процесуальних та інших окремих дій по будь-яким правовідносинам, а також на отримання всіх видів інформації, зокрема, інформацію про фізичну особу (персональні дані) та інформацію з обмеженим доступом.

Згідно з пунктом 4 Договору адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом: надати допомогу за допомогою третіх осіб та створювати робочі групи; самостійно визначити порядок, строки, обсяги надання допомоги; вважати надану клієнтом інформацію та документи вірними; призупинити надання допомоги у разі прострочення оплати гонорару та фактичних витрат для розрахунку; інші права.

Пунктом 8 Договору погоджено, що гонорар адвоката за представництво по справі №922/1468/22 за позовом ТОВ "Твій Газзбут" до клієнта про стягнення 1201884,74 грн. в суді першої інстанції складає фіксовану суму в розмірі 20000,00 гривень, яка сплачується готівкою або безготівковим способом на розрахунковий рахунок на протязі трьох днів з дня підписання договору.

Умовами пункту 10 Договору сторони погодили, що факт надання правової допомоги підтверджується звітом адвоката, наданням допомоги належним чином або актом здачі-приймання. Оплата гонорару на підставі звіту адвоката або рахунку з переліком послуг є підтвердженням прийняття таких послуг.

Відповідно до пункту 1 Додаткової угоди про надання правової допомоги від 15.11.2022 сторони домовились, що гонорар адвоката за комплекс дій, пов`язаних з наданням правової допомоги в межах справи №922/1468/22, визначається у фіксованому розмірі і складає 20000,00 грн.

Пунктом 2 Додаткової угоди передбачено, що сплата гонорару адвокату відбувається на протязі трьох днів з моменту підписання акту здачі-приймання до договору чи направлення звіту. Сторони погодили, що сплата послуг може надаватись після виконання правових послуг або передоплатою. Клієнт, сплачуючи послуги, що вказані в акті, підтверджує факт їх надання в даному місяці, що фактично є прийняттям послуг.

Згідно з пунктом 7 Додаткової угоди угода набирає чинності з моменту її підписання, є частиною договору та збігається зі строком його дії.

Окрім того, матеріали справи містять Акт здачі-приймання наданих послуг до договору про надання правової допомоги від 08.02.2023 з якого слідує, що адвокат станом на 08.02.2023 надав клієнту правові послуги, а клієнт їх прийняв, а саме: 1) ознайомлення зі змістом позовної заяви ТОВ "Твій Газзбут" до ТОВ "СІ.В" про стягнення заборгованості за Договором на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41АР200-1116-21 від 28.09.2021 та доказів, наданий позивачем на підтвердження своєї правової позиції; 2) надання клієнту усної консультації, правової інформації і роз`яснень з правових питань з приводу необхідності подання відзиву на позовну заяву ТОВ "Твій Газзбут"; 3) складення відзиву на позовну заяву ТОВ "Твій Газзбут" та письмового опитування; 4) складення клопотань про приєднання доказів по справі; 5) участь у судових засіданнях 16.11.2022, 14.12.2022, 13.01.2023, 07.02.2023. Поряд з цим, зазначено, що клієнт не має претензій щодо наданих послуг.

Водночас матеріали справи містять рахунок від 08.02.2023 на оплату гонорару адвоката за договором про надання правової допомоги 15.11.2022 за комплекс дій, пов`язаних з наданням правової допомоги в межах справи №922/1468/22 у розмірі 20000,00 грн.

Надаючи оцінку наданим відповідачем доказам в обґрунтування витрат на професійну правничу допомогу, а також враховуючи конкретні обставини даної справи, суд зазначає наступне.

З поданого Акту здачі-приймання наданих послуг про надання правової допомоги від 08.02.2023 вбачається, що до переліку наданих послуг та виконаних робіт віднесено ознайомлення зі змістом позовної заяви ТОВ "Твій Газзбут" до ТОВ "СІ.В" про стягнення заборгованості за Договором на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41АР200-1116-21 від 28.09.2021 та доказів, наданих позивачем на підтвердження своєї правової позиції, а також надання клієнту усної консультації, правової інформації і роз`яснень з правових питань з приводу необхідності подання відзиву на позовну заяву ТОВ "Твій Газзбут". Втім, зазначені послуги є взаємопов`язаними між собою та не підлягають виокремленню, оскільки фактично спрямовані на надання послуги зі складання та подання відзиву, який також не має великої кількості сторінок, не потребував значного обсягу часу для його складання з огляду на характер спірних правовідносин та нормативно-правову базу, яка підлягає застосуванню. При цьому судова практика у спірних правовідносинах є сталою, спірні правовідносини цієї категорії спорів не вимагають підбору великої нормативно-правової бази.

Щодо послуги, яка полягає у оформленні та поданні клопотань про приєднання доказів по справі, суд звертає увагу, що така послуга не передбачає необхідності виконання значної за обсягом юридичної та технічної роботи, оскільки клопотання за своїм змістом не є об`ємними та об`єктивно не потребують значних зусиль та витрат часу адвоката для їх оформлення та подання до суду.

Окрім того, з переліку наданих послуг та виконаних робіт слідує забезпечення представництва інтересів відповідача під час розгляду справи в судових засіданнях: 16.11.2022, 14.12.2022, 13.01.2023, 07.02.2023.

Матеріали справи свідчать, що в межах розгляду справи №922/1468/22 за участю представника відповідача дійсно було проведено чотири судових засідання: 16.11.2022, 14.12.2022, 13.01.2023, 07.02.2023. Однак, як вже зазначалося судом вище, з протоколів судових засідань слідує, що судові засідання за своєю тривалістю обмежувалися розумним та необхідним для належного розгляду справи та з`ясування обставин справи проміжком часу з огляду на характер спору, кількість учасників процесу, наявний в матеріалах справи для дослідження обсяг доказів, що об`єктивно виключало необхідність надання адвокатом тривалої в часі послуги з представництва інтересів сторони у справі шляхом участі у судових засіданнях. Із наведеним також погоджується відповідач у поданому клопотанні про зменшення розміру судових витрат на правничу допомогу.

У системному зв`язку із наведеними вище правовими положеннями, наявними у матеріалах справи доказами, з огляду на фактичні обсяги наданих Товариству з обмеженою відповідальністю "СІ.В" послуг професійної правничої допомоги щодо представництва його інтересів у суді під час розгляду справи, керуючись принципами верховенства права, пропорційності та справедливості, а також беручи до уваги вже згадані критерії реальності, обґрунтованості та розумності розміру таких витрат, суд дійшов висновку, що стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн. суперечитиме наведеним принципам та критеріям розподілу судових витрат, зазначена сума витрат є неспівмірною із характером спору, виконаними адвокатом роботами та обсягом наданих адвокатом послуг.

Таким чином, суд дійшов до переконливого висновку, що справедливим, розумним, реальним, обґрунтованим та співмірним є зменшений розмір витрат відповідача на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. При цьому суд вважає за доцільне вдруге наголосити на необхідності дотримання принципу захисту права працівника на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України. Реалізація наведеного принципу зводиться до того, що діяльність адвоката з представництва інтересів позивача у справі, так само як і діяльність адвоката з представництва інтересів відповідача у справі є оплачуваною працею, і така оплата в силу положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" слугує формою винагороди за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно з статтею 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи положення пункту 12 частини 3 статті 2 та частини 8 статті 129 ГПК України, сторони не позбавляються права на відшкодування судових витрат у разі їх підтвердження та подання у порядку та строки, встановлені процесуальним законом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, пункту 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, та пунктів 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ Лавентс проти Латвії від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73, 76, 77, 86, 123, 126, 129, 236-238, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу (вх. №3419 від 13.02.2023) задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СІ.В" (61003, м. Харків, вул. Кооперативна, буд. 22, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут" (01010, м. Київ, вул. Московська (Печерський район), буд. 32/2, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СІ.В" про розподіл судових витрат (вх. №3580 від 14.02.2023) задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут" (01010, м. Київ, вул. Московська (Печерський район), буд. 32/2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СІ.В" (61003, м. Харків, вул. Кооперативна, буд. 22, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржено в порядку та строки, що передбачені статтею 254, 256-259 ГПК України.

Повний текст додаткового рішення складено 24.02.2023 р.

Суддя Г.І. Сальнікова