ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.02.2023 м. Івано-ФранківськСправа № 909/848/21

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Неверовської Л. М., секретаря судового засідання Андріїв Л. Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Урбан Консалтинг", вул.Галицька, буд. 201, кв. 22, м. Івано-Франківськ, 76008

про стягнення заборгованості у розмірі 27331,13 грн,

за участі:

від позивача: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

від відповідача: ОСОБА_3

встановив: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Урбан Консалтинг" про стягнення заборгованості у розмірі 28066, 44 грн., з яких 23961, 90 коп. основний борг, 2103,31 грн пені, 453 грн 3% річних, 1548,23 грн інфляційних втрат.

Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

Ухвалою від 30.08.2021 Господарським судом Івано-Франківської області прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі; відповідно до приписів ст. 252 ГПК України, суд ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами; встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов та запропонував сторонам у разі наявності заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження подати заяву з відповідним обґрунтуванням своїх заперечень.

24.09.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Урбан Консалтинг" до суду надійшов відзив на позовну заяву від 24.09.2021 (вх.№ 14932/21).

06.10.2021 від фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до суду надійшла відповідь на відзив від 04.10.2021 (вх.№15645/21).

Ухвалою від 19.10.2021, суд постановив перейти до розгляду справи № 909/848/21 за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі та призначив підготовче засідання.

04.11.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Урбан Консалтинг" до суду надійшло заперечення на відповідь від 01.11.2021 (вх.№ 17460/21).

03.12.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Урбан Консалтинг" до суду надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи від 03.12.2021 (вх.№19398/21). Судом долучено подані документів до матеріалів справи.

10.12.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Урбан Консалтинг" до суду надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи від 10.12.2021 (вх.№ 19877/21). Судом долучено подані документів до матеріалів справи.

04.01.2022 від фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи від 03.01.2022 (вх.№58/22). Судом долучено подані документів до матеріалів справи.

11.01.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Урбан Консалтинг" до суду надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи (вх.№382/22).

В судовому засіданні 12.01.2022 представником фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 подано додаткові письмові пояснення по справі (вх.№486/22). Судом долучено додаткові письмові пояснення до матеріалів справи.

В судовому засіданні 18.01.2022 представником фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 подано письмові пояснення по справі від 18.01.2022 (вх.№809/22). Судом долучено письмові пояснення до матеріалів справи.

28.01.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Урбан Консалтинг" до суду надійшло клопотання про витребування доказів судом від 28.01.2022 (вх.№1421/22). В подальшому дане клопотання не підтримано представником відповідача, витребовувані докази стороною надано в добровільному порядку.

03.02.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Урбан Консалтинг" до суду надійшла заява про визнання позову в частині від 18.01.2022 (вх.№1770/22), в якій визнає позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в розмірі 8601,94 грн.

В судовому засіданні 26.06.2022, судом постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті.

В судовому засіданні 21.09.2022 представником фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 подано клопотання про зменшення розміру позовних вимог та долучення доказів до матеріалів справи від 21.09.2022 (вх.№12525/22), в якому просив суд зменшити розмір позовних вимог в частині стягнення нарахованої пені, а саме стягнути з відповідача 1368 грн пені. За результатами розгляду в судовому засіданні 21.09.2022 заяви (вх. № 12525/22) про зменшення розміру позовних вимог, судом відмовлено у прийнятті заяви (з підстав подання заяви на стадії розгляду справи по суті).

В судовому засіданні 21.09.2022 представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Урбан Консалтинг" подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи від 21.09.2022 вих.№ 21-09/02 (вх.№12526/22). Судом долучено документів до матеріалів справи.

В судовому засіданні 30.09.2022 представником фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 подано додаткові письмові пояснення по справі від 29.09.2022 (вх.№13077/22). Судом долучено до матеріалів справи додаткові письмові пояснення по справі.

03.10.2022 від фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про повернення на стадію підготовчого провадження від 03.10.2022 (вх.№13097/22).

03.10.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Урбан Консалтинг" до суду надійшло клопотання про повернення до розгляду справи у підготовчому судовому засіданні вих.№02/10-02 від 02.10.2022 (вх.№13095/22), в якому просить суд повернутися до підготовчого провадження по справі.

Ухвалою від 03.10.2022, судом постановлено перейти зі стадії розгляду справи по суті у справі №909/848/21 до стадії підготовчого провадження.

17.10.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Урбан Консалтинг" до суду надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи від 17.10.2022 вих.№ 17/10-03 (вх.№13818/22). Судом долучено документи до матеріалів справи.

Враховуючи повернення у справі до стадії підготовчого провадження, заява (вх. № 12525/22) про зменшення розміру позовних вимог прийнята судом. Позов розглядається в обсязі, визначеному заявою (вх. № 12525/22) про зменшення розміру позовних вимог.

В судовому засіданні 15.11.2022 суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті.

В судовому засіданні 06.02.2023 розгляд справи по суті завершено, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позиція позивача.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач в порушення умов договору №120-04 від 02.01.2020 не здійснив оплату за надані позивачем послуги у сфері інжинірингу (проекти з дорожнього планування), внаслідок чого утворився борг в сумі 23961, 90 грн. Позивачем нараховано відповідачу 1368 грн пені, 453 грн 3% річних, 1548,23 грн інфляційних втрат (з урахуванням зменшення розміру позовних вимог).

Позиція відповідача.

Позовні вимоги заперечує з підстав, наведених у відзиві на позов, заперечені на відповідь. Зазначає про те, що відповідачем визнається виконання позивачем робіт із розробки проектних пропозицій організації дорожнього руху, громадського транспорту, велосипедного та пішохідного сполучення на вулиці Vaja Pshavela (м. Тбілісі, Грузія). Проте, за результатами наради з головним бухгалтером товариства Ганишем Ярославом Ярославовичем отримано інформацію про здійснення відповідачем оплати ФОП ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 15359,96 грн за виконання робіт із розробки проектних пропозицій організації дорожнього руху, громадського транспорту, велосипедного та пішохідного сполучення на вулиці Важа Пшавела (Vaja Pshavela) (м. Тбілісі, Грузія), а саме: оплата акту виконаних робіт №7 від 31.08.2020 на суму 15359,96 грн, платіжне доручення №228 від 31.08.2020. Листом-замовлення б/н від 22 липня 2020 року було домовлено про остаточну суму винагороди у розмірі 23961,90 грн, з яких 15359,96 грн оплачено платіжним дорученням №228 від 31.08.2020. Роботи, які були замовлені листом-замовлення б/н від 22 липня 2020 року частково прийнято відповідачем актом виконаних робіт №7 від 31.08.2020.

Згідно заяви про визнання позову в частині від 18.01.2022 (вх.№1770/22), визнає позовні вимоги в частині стягнення боргу в розмірі 8601,94 грн.

Обставини справи, дослідження доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, давши оцінку доказам у відповідності до ст.86 Господарського процесуального кодексу України, які мають значення для справи, суд встановив таке.

02.01.2020 між фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (як підрядником) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ю СІ ДЖИ" (як замовником) (в подальшому змінено назву на Товариство з обмеженою відповідальністю "Урбан Консалтинг") укладено договір №120-04.

Згідно п. 1.1. договору замовник доручає, а виконавець зобов`язується надати послуги у сфері інжинірінгу (проекти з дорожнього планування), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх.

Згідно п. 1.2. договору, договір має рамковий характер. Зміст та обсяг послуг в разі потреби в їх закупівлі узгоджуються сторонами додатково методами електронної та особистої комунікації та закріплюються у актах приймання-передачі наданих послуг.

Відповідно до п. 1.3. договору, послуги за договором виконуються у відповідності до законодавства, державних норм та стандартів, а також вимог замовника.

Згідно п. 1.4. договору, термін дії договору складає від 02.01.2020 до 31.12.2020.

У відповідності до п. 2.1 договору, за надані послуги замовник перераховує виконавцю кошти в сумі згідно актів приймання-передачі наданих послуг.

Згідно п. 2.2 договору, для надання послуг замовник зобов`язаний передати виконавцю в повному обсязі завдання на проектування, а також інші вихідні дані.

Відповідно до п. 2.3 договору, платежі замовник проводить на розрахунковий рахунок виконавця на підставі актів приймання-передачі наданих послуг.

Згідно п. 2.4. договору, розрахунок за надані послуги проводиться протягом 10 днів після підписання акту приймання-передачі наданих послуг.

Згідно п. 3.1. договору, при завершенні надання послуг (етапів надання послуг) виконавець направляє замовнику акт передачі-приймання надання послуг, що є підставою для проведення розрахунку (оплати) наданих послуг.

Пунктом 3.3. договору передбачено, що замовник протягом десяти днів з дня отримання акту передачі-приймання наданих послуг зобов`язаний підписати його і повернути виконавцю.

Відповідно до п. 3.4. договору, у випадку мотивованої відмови замовника від приймання наданих послуг чи зупинки проекту сторонами у 5-денний термін складається двосторонній акт з переліком необхідних доопрацювань, термінів їх виконання або акт припинення надання послуг.

Згідно п. 3.5. договору, передача документації та файлів, виготовлених в ході надання послуг замовнику здійснюється в повному обсязі після підписання акту передачі-приймання.

Згідно п. 4.3. договору, за порушення строку розрахунку з замовника стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожний прострочений день.

Листом-замовленням б/н від 22.07.2020 в межах договору №120-04 від 02.01.2020 замовник підтвердив замовлення на роботи з виконання проектних пропозицій організації дорожнього руху з виділеними смугами для громадського транспорту на проспекті Важа Пшавела (Vaja Pshavela) у місті Тбілісі (Грузія) до 30.09.2020 року, за домовлену винагороду у сумі 23961 грн 90 копійок.

Також, у даному листі-замовленні вказано, що на всіх стадія надання послуг замовник просить обговорювати й погоджувати проектні рішення з головним замовником - компанією SТS (ТОВ "СТС") Грузія, керівник організації Зураб Берадзе, а фінальні напрацювання погодити з цим головним замовником електронними засобами і передати і головному замовнику, і нашій компанії у вигляді цифрових файлів. Акт приймання-передачі наданих послуг за цим замовленням просимо надати в електронній формі після завершення надання послуг.

12.09.2020 позивач направив остаточні розробки проекту щодо проспекту Важа Пшавела відповідачу та ТОВ "СТС".

Також, позивачем на адресу відповідача 04.12.2020 засобами поштового зв`язку було направлено акт виконаних робіт №8 від 30.09.2020 на суму 23961, 90 грн.

Проте, акт виконаних робіт №8 від 30.09.2020 відповідачем не підписано, кошти за виконану роботу не сплачено.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.03.2020 між SТS L.L.С. Грузія (ТОВ "СТС" (Грузія) та ТОВ "Ю Сі Джи" укладено договір генеральною підряду з розробки проектних пропозицій організації дорожнього руху, громадського транспорту велосипедною та пішохідного сполучення на вулиці Vaja Pshavela (м.Тбілісі, Грузія), згідно умов якого ТОВ "СТС" (Грузія) є генеральним замовником.

Згідно п. 1.1. договору, ТОВ "СТС" уклало договір з муніципалітетом Тбілісі на надання послуг з планування транспорту та проектування вулиць у рамках проекту.

Згідно п. 1.2. договору, підрядник просить субпідрядника надати послуги, описані в додатку 1 ("Обсяг послуг") для проекту, і для цього укладає цей договір.

Відповідно до п.п. 2.2. додаткової угоди №1 від 06.05.2020 до договору субпідряду від 02.03.2021, послугами, які надаються ТОВ "Ю Сі Джи" є розробка проектних пропозицій щодо організації дорожнього руху, сполучення громадського транспорту, велосипедного та пішохідного сполучення, для трьох вулиць Тбілісі, зокрема і для Важа Пшавела.

Таким чином, головним замовником послуг з виконання проектних пропозицій організації дорожнього руху з виділеними смугами для громадського транспорту на проспекті Важа Пшавела (Vaja Pshavela) у місті Тбілісі (Грузія), фактично генеральним замовником, є компанія SТS (ТОВ "СТС") Грузія, Товариство з обмеженою відповідальністю "Урбан Консалтинг" - підрядником, а позивач фактично - субпідрядником.

Враховуючи те, що позивач безпосередньо співпрацював із командою основного замовника, 19.08.2021 позивач звернувся із листом-запитом до основного замовника - ТОВ "СТС" (Грузія) стосовно виконаних позивачем робіт за договором субпідряду від 02.03.2020, оскільки під час роботи над проектом ОСОБА_4 . У даному листі позивач просив надати інформацію: 1) чи повністю прийнятий SТS L.L.С. (ТОВ "СТС") обсяг професійних послуг та робіт, наданих моєю стороною 12.09.2020 (розробка проектних пропозицій організації дорожнього руху, громадського транспорту, велосипедного та пішохідного сполучення на вулиці (проспекті) Важа Пшавела, м. Тбілісі), у якості кінцевого клієнта ТОВ "Ю Сі Джи"; 2) чи (і якщо так, то коли) SТS L.L.С. (ТОВ "СТС") повністю сплатила ТОВ "Ю Сі Джи" за перераховані вище професійні послуги згідно основного договору субпідрядника, який був укладений 02.03.2020 між SТS L.L.С. (ТОВ "СТС", Грузія) та ТОВ "Ю Сі Джи", Україна.

Згідно листа від 20.08.2021 директором ТОВ "СТС" (Грузія), повідомлено наступне: 1) обсяг професійних послуг та робіт, поданих Вашою стороною (розробка проектних пропозицій організації дорожнього руху, громадського транспорту, велосипедного та пішохідного сполучення па вулиці (проспекті) Важа Пшавела, м. Тбілісі, був повністю прийнятий SТS L.L.С. (ТОВ "СТС") у якості кінцевого клієнта ТОВ "Ю Сі Джи"; 2) станом на 04.12.2020 SТS L.L.С. (ТОВ "СТС") не має заборгованості перед ТОВ "Ю Сі Джи".

Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно з ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 174 ГК України передбачено, що однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В силу приписів ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із ст. 902 названого Кодексу виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Згідно з ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Послугам обов`язково властиві щонайменше дві ознаки: 1) надання послуги невіддільне від діяльності особи-послугонадавача; 2) корисний ефект такої діяльності не виступає у вигляді певного осяжного матеріального результату, а полягає в самому процесі надання послуги.

Відокремлення договорів про надання послуг від договорів про виконання робіт (договорів підряду) можливо здійснити за наступними критеріями:

- предмет договору підряду є завжди індивідуалізованим, тобто являє собою упредметнений (матеріалізований) результат зусиль (робіт) підрядника. Результат роботи підрядника виражається в тій чи іншій матеріальній формі. Основним результатом при надання послуг є результат нематеріального характеру, який не втілюється у жодну з матеріальних форм, однак, попри відсутність матеріальної форми, має економічну цінність та корисний ефект для замовника такої послуги;

- виконуючи взяту на себе роботу за договором підряду, підрядник зберігає певну самостійність, яка виражається в тому, що він сам організовує свою роботу, визначає способи її виконання, черговість виконання окремих операцій. Щодо договорів про надання послуг чинним законодавством не передбачений контроль з боку замовника за процесом надання йому послуги виконавцем, хоча він і є можливим за наявності згоди сторін, вираженої в конкретних умовах договору;

- юридичним завершенням договору підряду є підписання сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт, і ця процедура, на відміну від договору про надання послуг, також врегульована чинним законодавством.

Інжиніринг - надання послуг (виконання робіт) із складення технічних завдань, проектних пропозицій, проведення наукових досліджень і техніко-економічних обстежень, виконання інженерно-розвідувальних робіт з будівництва об`єктів, розроблення технічної документації, проектування та конструкторського опрацювання об`єктів техніки і технології, надання консультації та авторського нагляду під час монтажних та пусконалагоджувальних робіт, а також надання консультацій, пов`язаних із такими послугами (роботами) (згідно 14.1.85. Податкового кодексу України).

Згідно матеріалів справи, договір №120-04 від 02.01.2020 має рамковий характер, зміст та обсяг послуг в разі потреби в їх закупівлі узгоджуються сторонами додатково методами електронної та особистої комунікації та закріплюються у актах приймання-передачі наданих послуг.

Судом встановлено, що на виконання даного договору позивачем надавалися послуги в сфері інжинірингу щодо ряду інших об`єктів, не виключно щодо розробки проектних пропозицій на вулиці (проспекті) Важа Пшавела, м. Тбілісі.

Так, на підтвердження виконання наданих позивачем послуг на підставі договору №120-04 від 02.01.2020 між сторонами підписано акти виконаних робіт: №1 від 29.01.202, №2 від 31.03.2020, №3 від 30.04.2020, №4 від 29.05.2020, №5 від 30.06.2020, №6 від 04.08.2020, №7 від 31.08.2020. Виконані послуги згідно вказаних актів оплачено відповідачем.

Акт виконаних робіт №8 від 30.09.2020 відповідачем не підписано та не оплачено.

При цьому, як вбачається з листа від 20.08.2021 директора ТОВ "СТС" (Грузія), обсяг професійних послуг та робіт, поданих відповідачем був повністю прийнятий SТS L.L.С. (ТОВ "СТС") та оплачений.

Враховуючи повне прийняття SТS L.L.С. (ТОВ "СТС") послуг та робіт щодо розробки проектних пропозицій на вулиці (проспекті) Важа Пшавела, м. Тбілісі, доводи відповідача часткове прийняття послуг з розробки позивачем проектних пропозицій організації дорожнього руху, громадського транспорту, велосипедного та пішохідного сполучення на вулиці Важа Пшавела (Vaja Pshavela) (м. Тбілісі, Грузія) за актом виконаних робіт №7 від 31.08.2020 та оплата 15359,96 грн за виконання даного проекту є необґрунтованими та не підтверджуються матеріалами справи.

Щодо наданих представником відповідача копій договорів на виконання проектних робіт: №10/202-1 від 11.03.2020, №90-П від 13.04.2020, №1 від 20.05.2020, слід зазначити, що їх предметом є розробка проектно-кошторисної документації, натомість позивачем надавалися фактично послуги у сфері інжинірінгу (проекти з дорожнього планування). Отже доводи відповідача про виконання проектів з дорожнього планування іншими особами, а не позивачем, є помилковими.

Таким чином, фактично позивач надавав послуги інжинірінгу щодо організації дорожнього руху, сполучення громадського транспорту, велосипедного та пішохідного сполучення для трьох вулиць Тбілісі, зокрема і для вулиці Важа Пшавела.

Відповідачем не надано суду доказів відсутності боргу перед позивачем за надані ним послуги.

За встановлених судом обставин, позовні вимоги про стягнення 23961, 90 коп. боргу є обґрунтованими.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Приписами частини 1 статі 216 Господарського кодексу України визначено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Згідно п. 4.3. договору, за порушення строку розрахунку з замовника стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожний прострочений день.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що відповідач в порушення умов договору не виконав взяті на себе зобов`язання щодо оплати наданих позивачем послуг.

З огляду на обґрунтованість даної вимоги та правильність проведеного позивачем розрахунку пені за період прострочення з 01.01.2021 по 01.06.2021, вимога про стягнення з відповідача пені у розмірі 1368 грн підлягає задоволенню.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Судом здійснено перевірку поданого позивачем розрахунку інфляційних втрат та 3 % річних.

Позивачем при нарахуванні інфляційних втрат за період з січня 2021 по серпень 2021 допущено помилку при здійснені розрахунку, а саме, не враховано що сукупний індекс інфляції розраховується шляхом множення щомісячних індексів за період існування боргу, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). При цьому, позивачем не враховано щомісячний індекс інфляції за серпень 2021.

Згідно розрахунку здійсненого судом, розмір інфляційних втрат за вказаний період становить 1497,27 грн.

Таким чином, задоволенню підлягає стягнення 1497,27 грн інфляційних втрат. В стягненні решти суми інфляційних втрат слід відмовити в зв`язку з необґрунтованістю.

Розрахунок 3 % річних в сумі 453 грн за період з 01.01.2021 по 19.08.2021 відповідає методиці проведення розрахунку та є правильним.

З огляду на вимоги частин 1,3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частини 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

17.10.2019 внесено зміни до ГПК України змінено назву статті 79 ГПК з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів". Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц.

За наведених обставини, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме, слід стягнути з відповідача 23961,90 грн боргу, 1497,27 грн інфляційних втрат, 453 грн 3 % річних, 1368 грн пені. В решті вимог відмовити.

Судові витрати.

Склад та порядок розподілу судових витрат визначено Главою 8 Розділу I ГПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За змістом п. 5 ч. 1 ст. 237 ГПК України, при ухваленні рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, слід стягнути з відповідача 2265,60 грн судового збору.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Позивачем заявлено до стягнення 6000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно приписів частини 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем зазначався попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс та очікує понести у зв`язку з розглядом справи в розмірі 6000 грн.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката надано:

- договір про надання правової допомоги №272 від 16.08.2021 з додатком №1;

- опис робіт (надання послуг) та витрат на надання правової допомоги ФОП ОСОБА_1

- квитанції: №0.0.1 від 18.08.2021, № 0.0..1 від 18.08.2021;

- акт приймання-передачі наданої правової допомоги №10 від 21.19.2022.

При дослідженні зазначених вище доказів судом встановлено, що 16.08.2021 між Адвокатським об`єднанням "Лекс Консалтинг" та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги №272 від 16.08.2021.

На умовах вказаного договору, Об`єднання бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу клієнту щодо питань, передбачених цим договором та замовленнями, які є невід`ємними додатками до цього договору, а клієнт зобов`язаний оплатити об`єднанню гонорар за надання такої правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору. Види, вимоги, відповідальні особи за надання правової допомоги, яка надається клієнту вказуються в замовленні на надання правової допомоги (п.1.1. договору).

Згідно додатку до договору №1 (замовлення №1), клієнт доручає Об`єднанню, а Об`єднання бере на себе зобов`язання надати наступну правову допомогу щодо: 1.1.Вивчення матеріалів наданих "клієнтом" згідно договору підряду № 120-04 від 02.01.2020р.; 2.2. Підготовка та направлення до суду позовної заяви про стягнення боргу за договором № 120-04 від 02.01.2020. Підготовка процесуальних документів, заяв, клопотань, додаткових пояснень по суті справи та направлення їх до суду.

Згідно п. 3.1.,3.3. додатку №1, оплата за надання правової допомоги згідно розділу І Замовлення становить 6000 грн. Остаточна вартість послуг передбачених замовленням та перелік наданих Об`єднанням послуг зазначається в акті приймання-передачі наданих послуг.

21.09.2022 між Адвокатським об`єднанням "Лекс Консалтинг" та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 підписано акт наданої правової допомоги №10 на суму 6000 грн.

Згідно вказаного акту, виконавцем надано клієнту у справі наступні послуги: 1) ознайомлення та вивчення матеріалів наданих замовником; 2) підготовка позовної заяви та її направлення через систему "Електронний суд"; 3) підготовка та подання до суду відповіді на відзив; 4) підготовка та подання до суду клопотання про долучення доказів до матеріалів справи від 03.01.2022р.; 5) підготовка та подання до суду додаткових письмових пояснень у справі від 12.01.2022р.; 6) підготовка та подання до суду заяви про зменшення розміру позовних вимог та долучення доказів до матеріалів справи від 21.09.2022.

Всього кількість годин 6, вартість наданих послуг 6000 грн.

Положеннями статті 16 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність").

За приписами ч. 3 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація вказаного принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". Аналогічну правову позицію наведено у постановах Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №922/1163/18, від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19.

Виходячи з наданих заявником доказів, суд дійшов висновку, що Адвокатським об`єднанням "Лекс Консалтинг" надано позивачу всі послуги з правової допомоги, згідно акту наданої правової допомоги №10.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі N755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

Згідно вимог ч. 8 ст. 129 ГПК розмір судових втрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ст. 73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтями 76, 77 ГПК встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Зважаючи на дотримання позивачем порядку та строку, передбаченого ч. 8 ст. 129 ГПК України, для подання доказів, що підтверджують надання правових послуг і розмір судових витрат; підтвердження розміру витрат на оплату правничої допомоги відповідними документами та на відсутність клопотання відповідача про зменшення розміру цих витрат, заявлені позивачем судові витрати на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню.

Враховуючи положення ч. 9 ст. 129 ГПК України, якою передбачено, що якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі.

Керуючись ст. 73, 74, 86, 123, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Урбан Консалтинг" про стягнення заборгованості у розмірі 27331,13 грн задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Урбан Консалтинг", вул. Галицька, буд. 201, кв. 22, м. Івано-Франківськ, 76008 (ідентифікаційний код 41623423) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 23961 (двадцять три тисячі дев`ятсот шістдесят одну) грн 90 коп. боргу, 1497 (одну тисячу чотириста дев`яносто сім) грн 27 коп. інфляційних втрат, 453 (чотириста п`ятдесят три) грн 3 % річних, 1368 (одну тисячу триста шістдесят вісім) грн пені, 2265 (дві тисячі двісті шістдесят п`ять) грн 60 коп. судового збору, 6000 (шість тисяч) грн витрат на правову допомогу.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 02.03.2023

Суддя Неверовська Л.М.