ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення заяви

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

"27" лютого 2023 р.м. ХарківСправа № 922/420/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Яризька В.О.

розглянувши заяву ОСОБА_1
про неплатоспроможність ОСОБА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Харківської області з заявою про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства, в якій просить суд прийняти заяву, відкрити провадження у справі про його неплатоспроможність, призначити керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Хомича Р.В., здійснити офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника, задовольнити заяву, винести постанову, визнати його неплатоспроможним, прийняти пропозицію - запропонований план реструктуризації, зупинити всі штрафні санкції, пеню, комісію, проценти, ввести мораторій, починаючи з дня винесення рішення.

Ухвалою суду від 07.02.2023 заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність залишено без руху. Заявнику - ОСОБА_1 у десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали усунути недоліки заяви та надати суду докази авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання його повноважень, а саме у розмірі 34892,00 грн., проект плану реструктуризації боргів відповідно до вимог ст.124 Кодексу України з процедур банкрутства.

Вищезазначена ухвала суду була надіслана ОСОБА_1 в підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи "Електронний суд" 07.02.2023 та отримана останнім, що підтверджується даними системи діловодства спеціалізованого суду.

10.02.2023 через кабінет "Електронний суд" від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків, до якої зокрема доданий виправлений проект плану реструктуризації. Також в поданій заяві ОСОБА_1 надав пояснення щодо надання доказів авансування боржником керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень, відповідно до яких просить суд прийняти як належний та допустимий доказ авансування боржником винагороди керуючому реструктуризацією договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 03.01.2023, укладений з арбітражним керуючим ОСОБА_2 .

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про усунення недоліків, суд зазначає, що заявником не були усунуті недоліки, які визначені в ухвалі суду від 07.02.2023.

Пунктом 12 ч.3 ст.116 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

Порядок сплати грошової винагороди арбітражного керуючого під час виконання повноважень у справі про банкрутство визначено положеннями ст.30 Кодексу.

Так, ст.30 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Отже, надання послуг арбітражного керуючого, як суб`єкта незалежної професійної діяльності, відбувається на платній основі. При цьому законом чітко визначається розмір відповідної плати, як гарантія захисту прав арбітражного керуючого.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум на одну працездатну особу з 1 січня складає 2684,00 грн.

Отже, винагорода керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень становить 40260,00 грн (2684,00 грн х 5 = 13420,00 грн/місяць, 13000,00 грн/місяць х 3 місяці = 40260,00 грн).

Положеннями частини 3 статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що докази здійснення авансування винагороди арбітражному керуючому (керуючому реструктуризацією) у відповідному розмірі в обов`язковому порядку подаються до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, додано докази авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією у розмірі 5368,00 грн, тобто у меншому розмірі, ніж встановлено чинним законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, обґрунтовуючи часткову сплату авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією заявник зазначає, що між ним та арбітражним керуючим ОСОБА_2 укладений договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 03.01.2023, відповідно до пунктів 3.1, 3.2 якого оплата послуг керуючого реструктуризацією становить 40260,00 грн. за весь строк виконання повноважень арбітражного керуючого Хомичем., починаючи з дати його призначення та до моменту прийняття комітетом кредиторів відповідного рішення про встановлення оплати послуг керуючого реструктуризацією. ОСОБА_1 вносить (перераховує) оплату рівними частинами протягом 15 місяців у сумі 2684,00 грн. щомісячно на депозитний рахунок суду, в якому відкрито провадження у справі про неплатоспроможність.

У заяві про усунення недоліків заявник обґрунтовує своє право на оплату послуг арбітражного керуючого в обраний спосіб, що відрізняється від визначеного в статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства, в тому числі, з посиланням на згоду арбітражного керуючого та правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 19.11.2020 у справі №910/726/20.

У постанові Верховного Суду, на яку посилається заявник, зазначено, що законодавцем обрано спосіб врегулювання неплатоспроможності фізичної особи виключно за заявою боржника. При цьому, Законом України "Про судовий збір" не передбачено сплати судового збору за подання заяви фізичною особою про порушення справи про банкрутство. Зазначене обґрунтовує виконання державою свого позитивного обов`язку забезпечення доступу неплатоспроможних фізичних осіб до правосуддя у справах про банкрутство у спосіб невстановлення для таких фізичних осіб ставок судового збору за звернення із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Разом з тим, законодавцем не передбачено жодних альтернативних можливостей авансуванню на депозитний рахунок суду оплати послуг керуючого реструктуризацією за три місяці виконання ним повноважень, що є гарантією з боку держави оплати праці цієї особи на час формування реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство та відповідає гарантіям на оплату праці відповідно до частин другої, шостої статті 43 Конституції України. Зазначене не позбавляє можливості боржника (фізичної особи) укласти угоду з арбітражним керуючим, який погодиться на умовах відстрочення оплати до реалізації майна боржника виконувати повноваження керуючого реструктуризацією у справі про банкрутство цієї особи та відповідного звернення обох осіб (боржника та арбітражного керуючого) до суду про призначення його керуючим реструктуризацією у справу про банкрутство фізичної особи, яке подається разом із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство. Місцевий суд може розглянути подані документи, як альтернативу мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому, та прийняти відповідне рішення про можливість задоволення заяви боржника, дослідивши всю сукупність наданих ним доказів на обґрунтування неплатоспроможності фізичної особи.

Отже, у вказаній справі Верховний Суд зазначає про наявність у господарського суду можливості (а не обов`язку) прийняття в якості альтернативного мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому угоди заявника з арбітражним керуючим, який погодиться на умовах відстрочення оплати до реалізації майна боржника виконувати повноваження керуючого реструктуризацією у справі про банкрутство цієї особи.

Проте, у договорі про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 03.01.2023 сторонами передбачено не відстрочення оплати винагороди арбітражного керуючого до реалізації майна боржника, як це визначено в наведеній вище постанові Верховного Суду, а розстрочення платежу на 15 місяців.

Верховний Суд у постанові від 23.11.2020 у справі №922/1734/20 зазначив, що виходячи з юридичної природи винагороди арбітражного керуючого, звільнення від її сплати не вплине на баланс інтересів держави та заявника в цій справі, оскільки є лише платою суб`єкту незалежної професійної діяльності за виконання ним своїх обов`язків. В той же час звільнення заявника від авансування такої винагороди на етапі подання заяви вплине на баланс інтересів боржника та арбітражного керуючого, позбавивши останнього права на своєчасне отримання винагороди в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень (абзац 5 частина 2 статті 3 КУПБ).

Обов`язок боржника авансувати вищенаведену винагороду арбітражного керуючого до звернення з відповідною заявою до суду встановлений Кодексом України з процедур банкрутства і подання доказів авансування є обов`язковою умовою, встановленою статтею 116 зазначеного Кодексу. При цьому, ані даний Кодекс, ані інші діючі норми законодавства, не містять умов та не передбачають права боржника бути звільненим від авансування винагороди керуючому реструктуризацією при поданні заяви та вирішенні судом питання про її прийняття до розгляду. Будь-яких положень, умов та підстав, за яких суд може відстрочити, розстрочити або звільнити заявника від здійснення авансування винагороди керуючому реструктуризацією чинним законодавством України не передбачено (висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 24.09.2020 у справі №910/2629/20, від 17.02.2021 у справі № 927/166/20).

Суд звертає увагу на те що, ні нормами Кодексу України з процедур банкрутства, ні будь-якими іншими нормами чинного законодавства не передбачено розстрочення авансування винагороди арбітражному керуючому протягом тривалого періоду часу.

Крім того, в ухвалі суду від 07.02.2023 суд звернув увагу на те, що боржником не надано належних та допустимих доказів можливості в подальшому здійснювати оплату послуг арбітражного керуючого у справі про його неплатоспроможність, оскільки з поданого ОСОБА_1 проекту плану реструктуризації боргів вбачається, що витрати боржника перевищують дохід останнього, а саме різниця між доходом та витратами боржника (в місяць) становить (-684,00грн).

Наразі у виправленому проекті плану реструктуризації боргів ОСОБА_1 зазначає, що він сплачуватиме грошову винагороду арбітражному керуючому у розмірі 2684,00 грн щомісячно, оскільки його доходи становлять 3000,00 грн., з яких 2000,00 грн - сума виплат внутрішньо переміщеній особі та 1000,00 грн. - сума допомоги по безробіттю, яку боржник лише має намір отримати, ставши на облік в центр зайнятості.

Проте, на думку суду, боржник так і не надав належних доказів на підтвердження того, що він має можливість сплатити грошову винагороду арбітражному керуючому у розмірі 2684,00 грн. щомісячно на депозитний рахунок суду на протязі 15 місяців, оскільки реальний дохід, який на даний час отримує ОСОБА_1 становить лише 2000,00 грн, що є недостатнім для оплати послуг арбітражного керуючого згідно договору про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 03.01.2023.

Таким чином, ОСОБА_1 не надано доказів спроможності мирного врегулювання питання оплати послуг арбітражного керуючого шляхом укладення відповідного договору.

Твердження заявника, що норма абзацу 6 частини 2 статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства обмежує його право на звернення до суду, лежить поза компетенцією господарського суду, оскільки у відповідності до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що договір на оплату праці від 03.01.2023 не може прийнятим судом у якості належного доказу щодо мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому та зобов`язав ОСОБА_1 надати суду докази решти авансування на депозитний рахунок суду у розмірі 34892,00 грн., проте зазначені недоліки боржником не було усунуто.

Крім того, заявником не виконані вимоги ухвали суду від 07.02.2023 в частині надання проекту плану реструктуризації, який відповідатиме вимогам ст. 124 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до частини другої статті 124 Кодексу України з процедур банкрутства у плані реструктуризації боргів боржника обов`язково мають бути зазначені: 1) обставини, які спричинили неплатоспроможність боржника; 2) інформація про визнані судом вимоги кредиторів із зазначенням їх розміру та черговості задоволення; 3) інформація про майновий стан боржника за результатами проведених заходів з виявлення та складання опису майна боржника (проведення інвентаризації); 4) інформація про всі доходи боржника, у тому числі доходи, які боржник розраховує отримати протягом процедури реструктуризації боргів; 5) розмір суми, яка щомісяця буде виділятися для погашення вимог кредиторів; 6) вимоги кредиторів до боржника, які будуть прощені (списані) у разі виконання плану реструктуризації боргів; 7) розмір суми, яка щомісяця залишатиметься боржнику на задоволення побутових потреб, у розмірі не менше одного прожиткового мінімуму на боржника та на кожну особу, яка перебуває на його утриманні.

Суд звертає увагу на те, що розроблення плану реструктуризації має відбуватися відповідно до вимог ст. 124 Кодексу України з процедур банкрутства, зокрема щодо форми і змісту проекту плану, це дасть можливість зборам кредиторів оцінити перспективу відновлення платоспроможності боржника та дасть можливості прийняття рішення про його схвалення та подання на затвердження господарському суду або відхилення і прийняття рішення про перехід до процедури погашення боргів.

Отже, при поданні до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, обов`язком боржника є складання реального (виконуваного) проекту плану реструктуризації, який після розгляду господарським судом грошових вимог та формування реєстру кредиторів уточнюється та погоджується кредиторами.

Вищезазначена правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 16.12.2021 по справі № 910/8306/20.

Як встановлено судом, у виправленому проекті плану реструктуризації боржник зазначає, що розмір його доходу становить 3000,00 грн, з яких 2000,00 грн - сума виплат внутрішньо переміщеній особі та 1000,00 грн. - сума допомоги по безробіттю, яку боржник лише має намір отримати, ставши на облік в центр зайнятості. За рахунок вищезазначеного доходу заявник має намір щомісячно оплачувати грошову винагороду арбітражному керуючому у розмірі 2684,00 грн. Разом із тим, суд зауважує, що у разі сплати грошової винагороди, боржник фактично не залишає собі грошових коштів для задоволення побутових потреб, оскільки відповідно до виправленого проекту плану реструктуризації боргів, побутові витрати лише становлять 300 грн. на місяць із розрахунку 1 хлібина на 2 дні (15х20), що суперечить п.7 ч.2 ст.124 Кодексу України з процедур банкрутства, адже розмір суми, яка щомісяця залишатиметься ОСОБА_1 на задоволення побутових потреб майже в десять разів менша одного прожиткового мінімуму на особу.

Отже, виправлений проект плану реструктуризації боргів не відповідає вимогам ст.124 Кодексу України з процедур банкрутства.

Згідно з ч.4 ст. 174 ПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Статтею 38 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви про відкриття провадження у справі або закінчення строку на усунення недоліків заяви повертає її та додані до неї документи без розгляду. Про повернення заяви про відкриття провадження у справі без розгляду господарський суд постановляє ухвалу. Повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленому порядку.

З огляду на зазначену норму Кодексу України з процедур банкрутства строк для вирішення питання про повернення заяви спливає 22.02.2023 (17.02.2023 -закінчення строку на усунення недоліків заяви + 5 днів)

Однак, з 20.02.2023 року по 24.02.2023 суддя Яризько В.О., визначений автоматизованою системою для розгляду даної заяви, перебував на навчанні суддів. Отже, ухвала щодо розгляду заяви ОСОБА_1 постановлюється у перший робочий день судді, а саме 27.02.2023.

Враховуючи, що заявником - ОСОБА_1 недоліки заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (вх. № 420/23 від 02.02.2023) не усунуто, суд вважає за необхідне повернути ОСОБА_1 заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (вх. № 420/23 від 02.02.2023), а також звернути увагу заявника на те, що відповідно до ч. 3 ст. 38 Кодексу України з процедур банкрутства повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленому порядку.

Керуючись статтями 2, 38, 116 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 174, 232-235 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Повернути ОСОБА_1 заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (вх. № 420/23 від 02.02.2023)

Звернути ОСОБА_1 увагу на те, що відповідно до ч. 3 ст. 38 Кодексу України з процедур банкрутства повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленому порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги в строки, передбачені ст. 256 ГПК України.

Ухвалу підписано 27.02.2023.

Суддя Яризько В.О.