ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2023 року м.Дніпро Справа № 904/664/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач),

суддів Мороза В.Ф., Чередка А.Є.

секретар судового засідання Михайлова К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області та Дніпропетровської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2022 (прийнято суддею Фещенко Ю.В., повне судове рішення складено 21.11.2022) у справі № 904/664/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сигма"

до відповідача-1: Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області

та до відповідача-2: Дніпропетровської обласної прокуратури

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області

про відшкодування збитків та моральної шкоди у загальному розмірі 265 360 грн. 00 коп.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовної заяви.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сигма" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області в рахунок відшкодування шкоди, завданої Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області (далі - відповідач-1) та Дніпропетровською обласною прокуратурою (далі - відповідач-2), у розмірі 165 360 грн. 00 коп. - збитків та 100 000 грн. 00 коп. - моральної шкоди.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2022 у справі № 904/664/22:

- позовні вимоги задоволено частково;

- стягнуто з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сигма" 165 360 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування шкоди, завданої Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області;

- в задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог місцевий господарський суд виходив з тих обставин, що за відсутності встановлення вини ТОВ "Сигма" у кримінальному провадженні, після закриття кримінального провадження у позивача виникли правомірні очікування та законні сподівання щодо повернення вилученого майна у порядку та строки визначені законодавством. У даному випадку правоохоронні органи допустили надмірну тривалість порушення його права власності. Встановивши наявність складу цивільного правопорушення суд прийшов до висновку, що позивачем належним чином доведений факт порушення його прав у вигляді заподіяння майнової шкоди, а тому позовні вимоги позивача про стягнення шкоди в сумі 165 360 грн. 00 коп. задоволено.

Позовні вимоги про стягнення моральної шкоди 100 000 грн. 00 коп. через зниження престижу та довіри до діяльності товариства не задоволено за недоведеністю, оскільки позивачем не доведено безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідачів та завданою йому шкоди у наведеному останнім розмірі

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2022 у справі № 904/664/22, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Також, Дніпропетровська обласна прокуратура подала апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2022 у справі № 904/664/22, в якій просить оскаржуване рішення скасувати в частині стягнення шкоди, завданої Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Сигма" в повному обсязі.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області зазначає, що 02.08.2019 року кримінальне провадження №0000605 постановою слідчого відділу Новокодаського ВП ДВП ГУНП закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

11 червня 2020 року кримінальне провадження було відновлено керівником Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4, після виконання вказівок процесуального керівника по провадженню, 24 червня 2021 року - було закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України та після перевірки законності та обґрунтованості прийнятого рішення про закриття, без скасування повернуто процесуальним керівником по провадженню для зберігання в архіві Новокодацького відділення поліції ДВП ГУНП. До теперішнього часу рішення про закриття у встановленому законом порядку в суді не оскаржено.

Судом першої інстанції, при винесенні оскаржуваного рішення не було враховано, що згідно ч. 2 ст. 40 КПК України, дії щодо скасування арешту майна до повноважень слідчого не віднесено.

Судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення не було враховано, що повернення речових доказів, долучених до матеріалів кримінального провадження, здійснюється у порядку, встановленого КПК України.

Вважаємо, що суд першої інстанції, встановивши, що грошові кошти у сумі 165 360 грн. 00 коп. знаходяться на державному депозитному рахунку, прийшов до висновку про стягнення з Держави України через Державну казначейську службу України на користь ТОВ "Сигма" 165 360 грн. в рахунок відшкодування шкоди, тобто суд першої інстанції надав оцінку діям слідчих органів при розслідуванні кримінального провадження № 000605 від 02.08.2016 залишивши поза увагою подальшу долю грошових коштів, що зберігаються на депозитному рахунку в рамках зазначеного кримінального провадження.

В обґрунтування апеляційної скарги Дніпропетровська обласна прокуратура зазначає, що слідчим шляхом перевірено та встановлено відсутність об`єктивних підстав вважати, що вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 191 КК України. У зв`язку з цим, старшим слідчим СВ ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області 21.10.2021 прийнято рішення про закриття кримінального провадження №0000605 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Із вказаним рішенням про закриття кримінального провадження процесуальний керівник погодився.

Натомість, арешт на майно, накладений в межах кримінального провадження, слідчим та процесуальним керівником не скасовано, виходячи з того, що відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного суду України від 30.06.2020 у справі №727/2878/19, питання про скасування арешту майна, накладеного за правилами КПК України 2012 року та не скасованого після закриття слідчим кримінального провадження, за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна вирішує слідчий суддя в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Представник ТОВ "Сигма" 12.01.2022 звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з клопотанням про скасування арешту на кошти у сумі 165 350 грн, однак ухвалою суду від 12.01.2022 у задоволенні клопотання відмовлено.

Кримінальне провадження у цій справі закрив постановою слідчий, який згідно з приписами КПК України 2012 року, не наділений повноваженнями скасовувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування.

Так само прокурор не наділений повноваженнями скасовувати арешт майна у кримінальному провадженні, закритому постановою слідчого.

Таким чином, враховуючи обставини справи та врегулювання їх нормами кримінального процесуального законодавства вбачається відсутність основного елементу складу цивільного правопорушення, необхідного для притягнення органу державної влади чи місцевого самоврядування до відповідальності за завдану шкоду - факт протиправності дій чи бездіяльності слідчого та прокурора щодо скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000605 відсутній.

Стосовно доводу позивача про те, що питання про скасування арешту майна слідчий суддя уже вирішував за правилами кримінального судочинства та відмовив у задоволенні відповідного клопотання позивача, позивач не позбавлений права звернутися до слідчого судді з новим клопотанням про скасування арешту майна, обґрунтувавши його, зокрема, висновками, сформульованими у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 у справі №727/2878/19.

Апелянт вважає, що позивачем не доведено неправомірність дій/бездіяльності ГУ НП в Дніпропетровській області та Дніпропетровської обласної прокуратури, розмір завданої шкоди, а також причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Позивач проти задоволення апеляційних скарг заперечував та погоджувався з рішенням суду першої інстанції.

Третя особа підтримує доводи апеляційних скарг та просить скасувати оскаржуване рішення.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 29.12.2022 відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2022 у справі № 904/664/22, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 09.02.2023 о 15:30 год.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.01.2023 відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Дніпропетровської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2022 у справі № 904/664/22 та об`єднано для спільного розгляду апеляційну скаргу Дніпропетровської обласної прокуратури з раніше поданою апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

В судовому засіданні 09.02.2023 оголошено перерву до 23.02.2023 о 15:00 год.

В судовому засіданні 23.02.2023 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

7. Встановлені судом обставини справи.

В провадженні слідчого відділу Новокодацького відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області на досудовому розслідуванні знаходилися матеріали кримінального провадження №0000605 від 02.08.2016, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15, частиною 5 статті 191 Кримінального кодексу України.

В рамках досудового розслідування 20.02.2017 слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області Захарчук Н.В. звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із клопотанням про проведення обшуку, зокрема, за юридичною адресою ТОВ "Сигма".

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.02.2017 по справі №200/2872/17 провадження № 1-кс/200/1743/17 клопотання слідчого щодо проведення обшуку задоволено (а.с.122-123).

09.03.2017 слідчим СУ ГУНП в Дніпропетровській області Захарчук Н.В. проведений обшук за юридичною адресою ТОВ "Сигма" (вулиця Мічурина, 9, м. Дніпро), під час якого вилучені до СУ ГУНП в Дніпропетровській області, зокрема, грошові купюри номіналом 50 грн. у кількості 996 штук на загальну суму 49 800 грн. 00 коп.; купюри номіналом 100 грн. у кількості 205 штук на загальну суму 20 500 грн. 00 коп.; купюри номіналом 100 грн. у кількості 5 штук на загальну суму 500 грн. 00 коп.; купюри номіналом 50 грн. у кількості 100 штук на загальну суму 5 000 грн. 00 коп.; купюри номіналом 20 грн. у кількості 403 штуки на загальну суму 8 060 грн. 00 коп.; купюри номіналом 200 грн. у кількості 70 штук на загальну суму 14 000 грн. 00 коп.; купюри номіналом 500 грн. у кількості 135 штук на загальну суму 67 500 грн. 00 коп.; всього на загальну суму 165 360 грн. 00 коп. (а.с.24-33, 124-133).

10.03.2017 слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області Захарчук Н.В. звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із клопотанням про накладення арешту на вилучені у ТОВ "Сигма" 09.03.2017 під час обшуку грошові кошти в загальній сумі 165 360 грн. 00 коп.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.03.2017 по справі № 200/4045/17 провадження № 1-кс/200/2968/17 клопотання слідчого задоволено та накладено арешт на грошові кошти, а саме: грошові купюри номіналом 50 грн. у кількості 996 штук на загальну суму 49 800 грн. 00 коп.; купюри номіналом 100 грн. у кількості 205 штук на загальну суму 20 500 грн. 00 коп.; купюри номіналом 100 грн. у кількості 5 штук на загальну суму 500 грн. 00 коп.; купюри номіналом 50 грн. у кількості 100 штук на загальну суму 5 000 грн. 00 коп.; купюри номіналом 20 грн. у кількості 403 штуки на загальну суму 8 060 грн. 00 коп.; купюри номіналом 200 грн. у кількості 70 штук на загальну суму 14 000 грн. 00 коп.; купюри номіналом 500 грн. у кількості 135 штук на загальну суму 67 500 грн. 00 коп.; всього на загальну суму 165 360 грн. 00 коп. (а.с. 34-35, 93-94, 134-135).

Як вбачається з Квитанції про отримання для зберігання на депозитному рахунку арештованих коштів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 000090 від 04.04.2018, згідно з постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області Томілко Д.С. від 04.04.2018, грошові кошти у сумі 165 360 грн. 00 коп. передано до управління фінансового забезпечення і бухгалтерського обліку ГУНП в Дніпропетровській області (далі - УФЗБО ГУНП) для організації зберігання на депозитному рахунку (а.с.95,136).

Постановою слідчого відділу Новокодацького відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області від 02.08.2019 кримінальне провадження № 000605 від 02.08.2016 було закрито за відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15, частиною 5 статті 191 Кримінального кодексу України, на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України (а.с.36-37).

Пізніше постановою Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 від 11.06.2020 було скасовано постанову слідчого відділу Новокодацького відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області від 02.08.2019 про закриття кримінального провадження № 000605 від 02.08.2016 за частиною 2 статті 15, частиною 5 статті 191 Кримінального кодексу України; матеріали вказаного кримінального провадження направлено начальнику слідчого відділу Новокодацького відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області для організації здійснення належного досудового розслідування (а.с.39-40).

В подальшому постановою слідчого відділу відділення поліції № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 21.10.2021 кримінальне провадження № 000605 від 02.08.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15, частиною 5 статті 191 Кримінального кодексу України, було закрито за відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення, на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України (а.с.59-60, 137-138).

Питання щодо повернення вилученого у ТОВ "Сигма" в ході обшуку майна, зокрема грошових коштів в загальній сумі 165 360 грн. 00 коп., в постанові слідчого вирішено не було.

ТОВ "Сигма" 12.11.2021 зверталось до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із клопотанням про скасування арешту на грошові кошти, а саме: купюри номіналом 50 грн. у кількості 996 штук на загальну суму 49 800 грн. 00 коп.; купюри номіналом 100 грн. у кількості 205 штук на загальну суму 20 500 грн. 00 коп.; купюри номіналом 100 грн. у кількості 5 штук на загальну суму 500 грн. 00 коп.; купюри номіналом 50 грн. у кількості 100 штук на загальну суму 5 000 грн. 00 коп.; купюри номіналом 20 грн. у кількості 403 штуки на загальну суму 8 060 грн. 00 коп.; купюри номіналом 200 грн. у кількості 70 штук на загальну суму 14 000 грн. 00 коп.; купюри номіналом 500 грн. у кількості 135 штук на загальну суму 67 500 грн. 00 коп.; всього на загальну суму 165 360 грн. 00 коп., які 09.03.2017 були вилучені в ході проведення санкціонованого обшуку за юридичною адресою ТОВ "Сигма" у кримінальному провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.08.2016 №000605. В клопотання ТОВ "Сигма" також просило суд зобов`язати уповноважених осіб ГУНП в Дніпропетровській області повернути власнику ТОВ "Сигма" грошові кошти у загальній сумі 165 360 грн. 00 коп. у кримінальному провадженні №000605, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.08.2016.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.01.2022 по справі №205/7956/19 (провадження № 1-кс/205/4/22) у задоволенні клопотання ТОВ "Сигма" про скасування арешту відмовлено (а.с.139-140). У вказаній хвалі суду зазначено, що слідчий суддя враховує те, що постановою старшого слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП України в Дніпропетровській області Семенкової С.М. від 21.10.2021 кримінальне провадження № 0000605 від 02.08.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15, частиною 5 статті 191 Кримінального кодексу України, закрито за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. В той же час, постановою старшого слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП України в Дніпропетровській області Семенкової С.М. від 24.06.2021 змінено правову кваліфікацію кримінального провадження № 0000605 від 02.08.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15, частиною 5 статті 191 Кримінального кодексу України, на частину 2 статті 190 Кримінального кодексу України. В ухвалі зроблено висновок, що на теперішній час слідчим кримінальне провадження № 0000605 від 02.08.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України, не закрито, та при розгляді даного клопотання не доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, тому слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити, так як обставин, які б обумовлювали необхідність скасування накладеного арешту майна слідчим суддею наразі встановлено не було.

Зазначена ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.

Питання щодо повернення грошових коштів, що належать ТОВ "Сигма", у загальній сумі 165 360 грн. 00 коп. за правилами кримінального судочинства не вирішено, представниками сторін під час розгляду справи підтверджувалось, що на час розгляду справи грошові кошти в сумі 165 360 грн. 00 коп., що були вилучені у ТОВ "Сигма" у кримінальному провадженні №000605, яке в подальшому було закрито за відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення, зберігаються на депозитному рахунку ГУНП в Дніпропетровській області.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Причиною звернення з апеляційними скаргами стала незгода позивача з оскаржуваним рішенням суду першої інстанції в частині задоволення шкоди в сумі 165 360 грн. 00 коп.

В іншій частині (стягнення моральної шкоди 100 000 грн. 00 коп.) зазначене судове рішення не оскаржується, а тому згідно з частиною першою статті 269 Господарського процесуального кодексу України в апеляційному порядку не переглядається.

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

До складу збитків включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом (стаття 225 Господарського кодексу України).

За загальними положеннями, передбаченими статтею 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 Цивільного кодексу України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 Цивільного кодексу України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини 1 статті 1176 Цивільного кодексу України в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини 6 цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 Цивільного кодексу України).

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 Цивільного кодексу України.

Статті 1173, 1174 Цивільного кодексу України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків.

Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 Цивільного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 920/715/17 від 12.03.2019.

Тобто, дії (бездіяльність) державних правоохоронних органів у кримінальному провадженні, внаслідок яких (якої) було завдано шкоди, є основним предметом доказування та, відповідно встановлення у цій справі, оскільки відсутність такого елемента делікту свідчить про відсутність інших складових цієї правової конструкції та відсутність самого заподіяння шкоди як юридичного факту, внаслідок якого виникають цивільні права та обов`язки (стаття 11 Цивільного кодексу України).

Отже, відповідальність органів державної влади, за шкоду, яка завдана позивачу може наставати за одночасної наявності таких умов: факту незаконного рішення, дії чи бездіяльності органу, наявності шкоди, завданої позивачу; причинно-наслідкового зв`язку між рішенням, дією чи бездіяльністю та завданою шкодою.

Проте, у даних правовідносинах колегія суддів не вбачає всіх елементів делікту в діях відповідачів для стягнення шкоди у заявленій сумі.

Як встановлено вище, кошти у сумі 165 360, 00 грн. знаходяться під арештом, накладеним слідчим суддею в межах кримінального провадження.

Кримінальне провадження на теперішній час є закритим постановою слідчого відділу відділення поліції, проте, кошти у сумі 165 360, 00 грн. позивачу не повернуто.

Порядок накладення та зняття такого арешту на майно визначено Кримінальним процесуальним кодексом України.

Так статтею 174 КПК України встановлено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Частинами третьою та четвертою статті 174 КПК України урегульовано порядок вирішення питання про скасування арешту майна у таких випадках: судом - за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження. Натомість у цій справі кримінальне провадження закрив постановою слідчий, який згідно з приписами КПК України, на відміну від прокурора, не наділений повноваженнями скасовувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування.

На слідчого суддю покладена функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема, під час досудового розслідування (пункт 18 частини першої статті 3 КПК України), і він наділений повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати (статті 173 і 174 цього Кодексу). Крім того, у КПК України немає заборони ініціювати перед слідчим суддею, коли кримінальне провадження вже закрив слідчий, питання про скасування арешту на майно, накладеного під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді на підставі приписів цього Кодексу. З огляду на вказане, беручи до уваги відсутність у слідчого повноважень при закритті кримінального провадження самостійно скасувати арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.06.2020 у справі № 727/2878/19 вважає, що для гарантування прав і свобод осіб, на майно яких ухвалою слідчого судді за КПК України 2012 року накладений арешт у кримінальному провадженні, саме слідчий суддя, здійснюючи судовий контроль, повноважний за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна в порядку, передбаченому частиною другою статті 174 цього Кодексу, вирішити питання про скасування такого арешту після закриття слідчим кримінального провадження.

Таким чином, у разі, якщо арешт на майно накладено в порядку, передбаченому КПК України 2012 року, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право на майно, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, а останнє закрив своєю постановою слідчий, має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту в порядку кримінального судочинства. Такий порядок захисту права на майно є ефективним, оскільки забезпечить відновлення права власника або іншого володільця майна, на яке був накладений арешт слідчим суддею у кримінальному провадженні.

Отже, установивши, що арешт на кошти позивача накладено в кримінальному провадженні за правилами КПК України 2012 року, колегія суддів приходить до висновку про те, що питання про зняття такого арешту треба розглядати за правилами кримінального судочинства.

При цьому, питання про скасування арешту майна, накладеного за правилами КПК України 2012 року та нескасованого після закриття слідчим кримінального провадження, за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна вирішує слідчий суддя в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина 2 статті 19 Конституції України).

Кримінальним процесуальним законодавством не надано повноважень ні слідчому, який закривав провадження, ні відповідачам у справі, повноважень знімати вказаний арешт. Також на цих осіб не покладено обов`язок звертатися з клопотанням до слідчого судді про зняття арешту.

При цьому, тимчасове вилучення майна та арешт є різними заходами забезпечення кримінального провадження. Обов`язку негайного повернення тимчасово вилученого майна, на що послався суд першої інстанції, передує скасування накладеного арешту (ст. 169 КПК України).

В даному випадку, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність протиправної бездіяльності відповідачів у спірних відносинах.

За викладеного, між діями/бездіяльністю відповідачів відсутній і причинно наслідковий зв`язок з завданою позивачу шкодою.

У даному випадку, суд приймає до уваги, що позивач звертався до суду з метою захисту своїх прав у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України, однак ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.01.2022 по справі №205/7956/19 (провадження № 1-кс/205/4/22) слідчим суддею у задоволенні клопотання ТОВ "Сигма" про скасування арешту відмовлено, а оскарження такої ухвали не передбачено процесуальним законодавством.

Проте, господарський суд не має права надавати оцінку рішенням суду іншої юрисдикції та дотримання ними процесуальних норм. Так само, як не має право переоцінювати встановлену компетентним судом обставину необхідності накладеного арешту.

У свою чергу, колегія суддів приймає до уваги ті обставини, що відмова слідчого судді у скасуванні даного арешту не унеможливлює подальше зняття арешту за правилами кримінального провадження. Оскільки сторона не обмежена у можливості повторних звернень до слідчого суді з відповідним клопотанням про зняття арешту у зв`язку з закриттям кримінального провадження.

Отримання позивачем відшкодування шкоди у межах господарської справи, тоді як можливість зняття арешту в порядку кримінального провадження не вичерпана, створить можливість для позивача двічі отримати кошти сумі 165 360, 00 грн., оскільки арешт є тимчасовим заходом та за загальними правилами кримінального процесу після закриття кримінального провадження арештоване майно підлягає поверненню.

У зв`язку з відсутністю в діях відповідачів усіх елементів делікту, підстави для стягнення з них шкоди у сумі 165 360, 00 грн. відсутні.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За викладених обставин, враховуючи допущене судом першої інстанції порушення норм матеріального права, апеляційні скарги підлягають задоволенню, а оскаржуване рішення скасуванню в частині стягнення шкоду у сумі 165 360, 00 грн. з прийняттям нового рішення про відмову у позовній вимозі.

10. Судові витрати.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання позову та апеляційних скарг підлягають віднесенню на позивача.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 277, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області та Дніпропетровської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2022 у справі № 904/664/22 задовольнити.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2022 у справі № 904/664/22 скасувати в частині задоволення позовних вимог про стягнення шкоди у сумі 165 360, 00 грн. та прийняти в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Витрати по сплаті судового збору за подання позову віднести на позивача.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сигма" на користь Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 3 721,50 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сигма" на користь Дніпропетровської обласної прокуратури судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 3 721,50 грн.

Видачу наказів, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28.02.2023

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя А.Є. Чередко