ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про передачу справи на розгляд іншого суду за підсудністю

"03" березня 2023 р. Cправа № 902/303/23

Суддя господарського суду Вінницької області Маслій І.В., розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "С.В.-Транс" (вул. Хмельницького, 5 смт. Оратів, Вінницька обл. 22600)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровограднафтопостач плюс" (вул. Бутусова, 22а, м. Кропивницький, 25000)

про стягнення 711627,10 грн.

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "С.В.-Транс" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровограднафтопостач плюс" про стягнення 711 627,10 грн., з яких: 543 207,60 грн. - основного боргу, 150 278,13 грн. - інфляційних та 18 141,37 грн. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем умов Договору купівлі-продажу №05/22 від 04.02.2022, в частині оплати за отриманий товар.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи суд дійшов наступного висновку.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Територіальна підсудність - це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Види підсудності передбачають в одних випадках пільги сторонам при виборі суду, в інших - створення найсприятливіших умов для вирішення справи, забезпечення незалежності та неупередженості суду, захист прав заінтересованих осіб.

Загальна територіальна підсудність встановлюється як загальне правило і застосовується у тому випадку, коли вона не змінена або доповнена іншим видом територіальної підсудності.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходженням юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлені вимоги щодо стягнення грошових коштів, а відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровограднафтопостач плюс", є Кіровоградська область, місто Кропивницький, вул. Ю. Бутусова, 22а.

З огляду на вищезазначене, господарський суд дійшов висновку про те, що дана справа підлягає розгляду за загальними правилами підсудності, за місцем знаходження відповідача, тобто, дана справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Господарському суду Кіровоградської області.

При цьому, доводи позивача про те, що дана справа повинна бути розглянута Господарським судом Вінницької області за вибором позивача (ч. 5 ст. 29 ГПК України), оскільки місцем виконання договору є місце знаходження позивача, оцінюються судом критично з огляду на наступне.

Так, частиною першою статті 29 ГПК України встановлено, що право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 29 ГПК України, позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору за даним позовом є вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за отриманий товар, а також, стягнення інших нарахувань, пов`язаних із несвоєчасним виконанням грошового зобов`язання, тобто даний спір стосується стягнення грошових коштів, пов`язаних із неналежним виконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу №05/22 від 04.02.2022 року.

Умовами Договору купівлі-продажу №05/22 від 04.02.2022, сторони визначили, що місце передачі Товару: Вінницька область, Оратівський район, смт. Оратів (п. 1.5. Договору).

В розділі 2 Договору сторонами визначено "Порядок розрахунків", а в розділі 4 "Відповідальність сторін", будь-яких особливих умов щодо місця виконання зобов`язання Покупцем (відповідачем) з оплати або сплати відсотків річних, інфляційних втрат, умови договору не містять.

Крім того, в п. 6.2. Договору сторонами погоджено, що у разі не врегулювання спору шляхом переговорів, усі спори, розбіжності або вимоги, що виникають за цим Договором або у зв`язку з ним, в тому числі такі, що стосуються його виконання, порушення, припинення або недійсності, підлягають вирішенню в суді згідно чинного законодавства України.

З огляду на викладене, на переконання суду, місце поставки в даному випадку є місцем виконання зобов`язань постачальника (позивача) за Договором, а предметом позову є зобов`язання відповідача виконати умови Договору в частині оплати за отриманий товар.

При цьому, виконання зобов`язання по оплаті товару, не містить прив`язки до певного конкретного місця, у тому числі й до місця передачі товару, адже така заборгованість, за наявності достатніх правових підстав для її стягнення, буде оплачена відповідачем шляхом переказу коштів на рахунок позивача, або буде стягнута виконавцем (державним чи приватним) у примусовому порядку та фактично підлягає перерахуванню в безготівковій формі грошових коштів з одного банківського ранку на інший банківський рахунок.

Таким чином, спірні правовідносини не мають особливостей щодо оплати та сплати інших нарахувань у чітко визначеному місці, а умови укладеного між сторонами Договору визначають лише місце його виконання в частині передачі товару, що не є предметом позову.

З огляду на вище зазначене, підстав, визначених приписами ст. 29, 30 ГПК України, судом не встановлено.

Відтак при визначенні територіальної юрисдикції слід виходити із положень ч. 1 ст. 27 ГПК України.

При цьому, суд наголошує на тому, що розгляд справи судом, яка йому не підсудна є безумовною підставою для скасування судового рішення прийнятого за результатами вирішення судового спору, а також може розцінюватись як перевищення повноважень, компетенції, прийняття завідомо неправосудного рішення тощо.

Крім того, частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Аналіз зазначеної норми міжнародного права свідчить, що обов`язково суд повинен бути встановлений законом, тобто кожен має право на розгляд справи компетентним судом, компетент-ність якого встановлюється тільки законом, при цьому обов`язковим є дотримання правил юрис-дикції (підсудності) визначених в параграфі 3 глави 2 ГПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції перед-бачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції пев-них категорій судів».

Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України» та від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України», право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 Господарського процесуального кодексу України, суд передає на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншому суду.

Частиною 3 ст. 31 ГПК України унормовано, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Враховуючи вищевикладене і те, що місцезнаходженням відповідача є місто Кропивницький, матеріали даної позовної заяви слід направити для розгляду за підсудністю до Господарського суду Кіровоградської області.

На підставі викладеного та керуючись ст. 27, ст.31, ст.ст.232, 233, 234, 235, 240, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "С.В.-Транс" №б/н від 27.02.2023 (вхідний канцелярії суду №290/23 від 01.03.2023) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровограднафтопостач плюс" про стягнення 711 627,10 грн., з яких: 543 207,60 грн. - основного боргу, 150 278,13 грн. - інфляційних та 18 141,37 грн. - 3% річних передати на розгляд до Господарського суду Кіровоградської області не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

2. Копію позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "С.В.-Транс" №б/н від 27.02.2023 (вхідний канцелярії суду №290/23 від 01.03.2023) долучити до примірника ухвали, яка залишається в Господарському суді Вінницької області.

3. Згідно з приписами ст.235 ГПК України ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

4. За приписами п.8 ч.1 ст.255 ГПК України ухвалу про передачу справи на розгляд іншого суду може бути оскаржено окремо від рішення суду до Північно-західного апеляційного господарського суду.

5. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Копію ухвали надіслати сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та на відомі суду адреси електронної пошти: позивача - ІНФОРМАЦІЯ_3 , представника позивача - ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала підписана 03.03.2023

Суддя Ігор МАСЛІЙ

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Хмельницького, 5 смт. Оратів, Вінницька обл. 22600)

3 - відповідачу (вул. Бутусова, 22а, м. Кропивницький, 25000)