ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову в задоволенні скарги

21.02.2023м. ДніпроСправа № 904/1208/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. за участю секретаря судового засідання Лєшукової Н.М. розглянув скаргу: Акціонерного Товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат", м. Марганець, Дніпропетровська обл.

про визнання дій приватного виконавця Селезньова М.О. неправомірними

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Радос СВ", м. Нікополь, Дніпропетровська обл.

до Акціонерного Товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат", м. Марганець, Дніпропетровська обл.

про стягнення заборгованості у сумі 46 774,66 грн.

Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники:

від позивача Кобеляцький Д.М.

від відповідача (скаржника) не з`явився

від приватного виконавця не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

31.01.2023 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла скарга Акціонерного товариства "Марганецький гірничо - збагачувальний комбінат" про визнання дій приватного виконавця не правомірними та такими, що суперечать діючому законодавству, в якій останнє просить суд:

- визнати причини пропуску строку для звернення до суду зі скаргою - поважними;

- поновити строк для подання скарги на дії приватного виконавця Селезньова М.О.;

- скасувати постанови приватного виконавця Селезньова М.О. про:

1) відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу від 08.09.2022 року, виданого Господарським судом Дніпропетровської області на виконання рішення у справі 904/1208/22 про стягнення заборгованості у сумі 46 774,66 грн. та 2 481,00 судового збору;

2) стягнення з боржника мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 300,00 грн.;

3) стягнення з боржника основної винагороди в розмірі 4 925,56 грн.;

4) відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу від 15.09.2022 року виданого Господарським судом Дніпропетровської області на виконання рішення у справі 904/1208/22 про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 4 000,00 грн.

5) стягнення з боржника мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 300,00 грн.;

6) стягнення з боржника основної винагороди в розмірі 400,00 грн.

Обґрунтовуючи подану скаргу скаржник вказує про те, що Акціонерне товариство "Марганецький гірничо - збагачувальний комбінат" розташоване на території Марганецької міської територіальної громади, яку згідно наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75 (зі змінами згідно наказу Мінреінтеграції від 13.09.2022 № 206), включено до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій, з огляду на вказане дії приватного виконавця з відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень щодо стягнення коштів з боржника є неправомірними та такими, що не відповідають чинному законодавству.

Ухвалою суду від 02.02.2023 прийнято скаргу Акціонерного товариства "Марганецький гірничо - збагачувальний комбінат" до розгляду та призначено її розгляд у засіданні з повідомленням сторін на 09.02.2023.

07.02.2023 від стягувача через канцелярію суду надійшли заперечення на скаргу, в яких останній вказує про те, що відкриття виконавчих проваджень та виконання рішень щодо боржників, які розташовані на території, зазначених у Переліку до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75 не забороняється, якщо орган виконавчої служби змінив територіальне розташування.

Законодавством передбачено, що саме зміна місця розташування органу ДВС є однією із підстав для виконання рішення.

На думку стягувача, дії приватного виконавця не суперечать нормам діючого законодавства, а тому підстави для задоволення скарги відсутні.

08.02.2023 від приватного виконавця через канцелярію суду надійшли заперечення на скаргу, в яких останній вказує про те, що наведені приписи Закону № 1403-VІІІ, Закону № 1404-VІІІ, Інструкції № 512/5 дають підстави для висновку, що якщо виконавчим органом приватного виконавця є область, у складі якої кілька територіальних громад, з яких не всі внесенні до Переліку, при цьому офіс приватного виконавця знаходиться саме на території громади, яка до Переліку не внесена, приватний виконавець не обмежений законодавчими приписами у праві відкриття виконавчого провадження та вжиття виконавчих дій у межах територіальної громади, де знаходиться його офіс, а також інших територій його виконавчого округу, які не внесені до переліку.

Крім того, приватним виконавцем зазначено про те, що останній як приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської має право здійснювати виконання виконавчих документів, місце виконання яких знаходиться у межах Дніпропетровської області.

09.02.2023 від скаржника до канцелярії суду надійшло клопотання про розгляд скарги без участі його представника.

09.02.2023 від приватного виконавця до канцелярії суду надійшло клопотання про відкладення розгляду скарги.

Ухвалою суду від 09.02.2023 розгляд скарги відкладався до 21.02.2023.

Представник боржника та приватний виконавець у судове засідання, що відбулося 21.02.2023 не з`явилися.

Розглянувши у судовому засіданні 21.02.2023 матеріали скарги, господарський суд зазначає наступне.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Радос СВ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення 46774,66 грн., що складають суму заборгованості за договором поставки № 487 від 06.12.2021.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 18.08.2022 позовні вимоги задоволено, стягнуто з Акціонерного Товариства "Марганецький гірничо- збагачувальний комбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Радос СВ" 46 774,66 грн. - основного боргу, 2 481,00 грн. - судового збору.

На виконання вказаного рішення 08.09.2022 видано наказ.

Додатковим рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 25.08.2022 стягнуто з Акціонерного Товариства "Марганецький гірничо- збагачувальний комбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Радос СВ" 4 000,00 грн. - витрат на правничу допомогу.

На виконання вказаного додаткового рішення 15.09.2022 видано наказ.

Приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньовим Максимом Олександровичем розглянуто заяви стягувача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Радос СВ" від 07.12.2022 про примусове виконання за наказом Господарського суду Дніпропетровської області від 08.09.2022 та за наказом Господарського суду Дніпропетровської області від 15.09.2022.

Постановою від 07.12.2022 відкрито виконавче провадження № 70496781 за наказом від 08.09.2022 та Постановою від 07.12.2022 відкрито виконавче провадження № 70496320 за наказом від 15.09.2022, у місті Дніпро.

В подальшому приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньовим Максимом Олександровичем винесено Постанови від 08.12.2022 за реєстраційними номерами ВП 70496781, 70496320 про арешт коштів боржника.

Постановами від 20.12.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньовим Максимом Олександровичем закінчені виконавчі провадження №№ 70496781, 70496320 відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39, 40 ЗУ «Про виконавче провадження».

Приватним виконавцем стягнуто кошти боржника необхідні для задоволення вимог стягувача за даними виконавчими провадженнями, основної винагороди та витрат виконавчого провадження.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД, МОТИВИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ ТА ВИСНОВКИ СУДУ:

У відповідності з пунктами 1, 3 частини першої статті 129 Конституції України, основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Приписами ч. 1 ст. 326 ГПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 18 ГПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 339 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Частиною другою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Нормою ч. 1 ст. 343 ГПК України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 343 ГПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника); якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (тут і надалі у чинній станом на час виникнення спірних правовідносин редакції) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 327 ГПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Приписами ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Приписами п.п.1, 3 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Так скаржник посилається на ЗУ «Про виконавче провадження», відповідно до якого забороняється відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень на території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, а також прилеглих до неї територій.

Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року N 2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року N 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", згідно якого у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Президент України В. Зеленський постановив ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Вищезазначений Указ Президента України затверджено Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 15 березня 2022 року № 2119-IX.

Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 21 квітня 2022 року N 2212-IX, затверджено Указ Президента України від 18 квітня 2022 року N 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України № 341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 2263-IX від 22.05.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України 12 серпня 2022 року № 573/202 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 2500-IX від 15.08.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Судом встановлено, що відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 13.09.2022 № 206, Марганецька міська громада знаходиться в Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блокуванні).

Водночас відповідно до Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон), інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України була розроблена Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5) (далі Інструкція № 512/5), яка визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 4 розділу І «Загальні положення» Інструкції № 512/5 в редакції Наказів Міністерства юстиції № 4224/5 від 27.12.2019, № 476/5 від 07.02.2020, № 2297/5 від 09.06.2022, № 3098/5 від 22.07.2022, під час дії воєнного стану виконання рішень, місцем виконання яких згідно з частиною першою статті 24 Закону є територія, яка відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є тимчасово окупованою територією України, здійснюється органом державної виконавчої служби, компетенція якого поширюється на таку територію, за умови якщо такий орган змінив місцезнаходження на іншу території України або органом державної виконавчої служби, визначеним Міністерством юстиції України за поданням / пропозиціями Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

У разі якщо місцезнаходженням органу державної виконавчої служби є територія, яка розташована в районі проведення воєнних (бойових) дій або яка перебуває в оточенні (блокуванні) та включена до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого Мінреінтеграції за погодженням з Міноборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій (далі - Перелік), такий орган може змінити місцезнаходження на іншу територію України та здійснювати примусове виконання рішень, місцем виконання яких є територія, на яку поширюється компетенція цього органу державної виконавчої служби.

Міністерство юстиції України за поданням/пропозиціями Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України може визначити орган державної виконавчої служби, на який покладатиметься повноваження з примусового виконання рішень, місцем виконання яких є територія, яка розташована в районі проведення воєнних (бойових) дій або яка перебуває в оточенні (блокуванні).

У разі визначення Міністерством юстиції України органу державної виконавчої служби, на який покладатиметься повноваження з примусового виконання рішень, місцем виконання яких є тимчасово окупована територія України або територія, яка розташована в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебуває в оточенні (блокуванні), адміністратор автоматизованої системи виконавчого провадження на підставі письмового повідомлення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України забезпечує такому органу державної виконавчої служби доступ до виконавчих проваджень, які перебувають (перебували) на виконанні в органі державної виконавчої служби, місцезнаходженням якого є тимчасово окупована територія України або територія, яка розташована в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебуває в оточенні (блокуванні).

Інформація про зміну місцезнаходження органів державної виконавчої служби або про визначення органу державної виконавчої служби, на який покладатиметься повноваження з примусового виконання рішень, місцем виконання яких є тимчасово окупована територія України або територія, яка розташована в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебуває в оточенні (блокуванні), публікується на вебсайті Міністерства юстиції України та вебсайтах міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України по мірі її оновлення.

Згідно п.п. 3, 4 розділу ІV «Внесення до Системи відомостей щодо здійснення виконавчого провадження» вказаного Положення, відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Системи одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія, або одночасно з виготовленням документа, яким оформлюється проведення виконавчої дії.

У разі здійснення виконавчої дії за межами органу державної виконавчої служби (офіса приватного виконавця) відомості про таку дію вносяться до Системи не пізніше наступного робочого дня після її проведення.

Постанови виконавця, а також інші документи виконавчого провадження виготовляються за допомогою Системи відповідно до шаблонів документів, переданих адміністратору Системи структурним підрозділом Міністерства юстиції України, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб). Виготовлення постанов та інших документів виконавчого провадження не в Системі забороняється.

У разі тимчасової відсутності доступу до Системи (через перебої в електропостачанні тощо), як виняток, допускається виготовлення документів виконавчого провадження без використання Системи з подальшим обов`язковим внесенням таких документів до системи в день усунення причин, що перешкоджали доступу до неї.

З викладеного вбачається, що рішення про відкриття виконавчого провадження у вигляді постанови приймається виконавцем за місцезнаходженням (розташуванням) органу ДВС/офісу приватного виконавця за допомогою засобів програмного забезпечення АСВП, тобто вчинення цієї виконавчої дії нерозривно пов`язано локацією органу ДВС/офісу приватного виконавця.

Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньов М. О. (копія посвідчення Міністерства юстиції України № 0307 надана до матеріалів справи) має право здійснювати виконання виконавчих документів, місце виконання яких знаходиться у межах Дніпропетровської області.

При цьому, офіс приватного виконавця знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Симферопільска, 2Н, прим. 263-265, що відноситься до територіальної громади міста Дніпра, яка не внесена до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Судом встановлено, що Постанови про відкриття виконавчого провадження та Постанови про арешт коштів боржника винесено приватним виконавцем Селезньовим М.О. через Автоматизовану систему виконавчого провадження за місцезнаходженням офісу приватного виконавця.

Суд зазначає, що заходи примусового / виконання рішення на території Марганецької міської громади приватним виконавцем Селезньовим М.О. не вчинялись, а виконання рішень суду відбулось шляхом списання банківськими установами коштів з арештованих рахунків боржника на підставі платіжних вимог.

Отже, всі дії у виконавчих провадженнях №№ 70496781,70496320 проведені приватним виконавцем Селезньовим М.О. у відповідності до вимог законодавства.

Положення Закону 1404-VIII та Інструкції № 512/5 не містять заборони відносно вчинення виконавчих дій щодо боржників зареєстрованих на території територіальних громад, визначених Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 13.09.2022 № 206.

Відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» в частині неврахування приписів пункту 10-2 Розділу ХIII «Прикінцеві та перехiднi положення», відповідно до яких забороняється відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходiв примусового виконання рішень на території територіальних громад, що розташованi в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), вiдповiдно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованою Росiйською Федерацією території України, а також прилеглих до неї територій.

Суд зазначає, що оскільки вказана норма закону регулює саме питання виконання органом державної виконавчої служби судового рішення з огляду на територіальний критерій та можливість фактичної реалізації органами виконавчої служби покладених на них законом завдань, у тому числі, у зв`язку з наявністю активних бойових дій та/або відсутністю тимчасового контролю населених пунктів.

Таким чином, системно проаналізувавши викладені норми в їх сукупності, суд дійшов висновку, що встановлена законодавцем заборона відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень на території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) пов`язана не з реєстрацією боржника на такій території, а із забороною саме виконавцям вчиняти виконавчі дії, у тому числі відкриття виконавчих проваджень, перебуваючи на територіях, визначених Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що за умови знаходження відділу примусового виконання рішень приватного виконавця Селезньова М.О. не на території Марганецької міської громади, відповідно до положень п. 4 розділу І Інструкції № 512/5, приписи пункту 10-2 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону 1404-VIII в частині заборони відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень не застосовується.

З огляду на викладене, у суду відсутні підстави для задоволення скарги Акціонерного Товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" про визнання дій приватного виконавця Селезньова М.О. неправомірними.

Враховуючи вищенаведене, керуючись нормами ст.ст. 18, 42, 46, 120, 121, 234, 235, 341-344 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги Акціонерного Товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" про визнання дій приватного виконавця Селезньова М.О. неправомірними - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення - 21.02.2023 та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення цього Кодексу.

Повний текст ухвали складено 27.02.2023.

Суддя І.Ф. Мельниченко