ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2023 р. Справа№ 910/6970/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Полякова Б.М.

суддів: Отрюха Б.В.

Гарник Л.Л.

за участю секретаря судового засідання Дюкарєвої І.М.

розглянувши апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.12.2022 в частині відмови ГУ ДПС у м. Києві у визнанні кредитором боржника

у справі № 910/6970/22 (суддя Пасько М.В.)

за заявою ОСОБА_1

про неплатоспроможність

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 21.02.2023

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.09.2022 відкрито провадження у справі № 910/6970/22 та призначено керуючим реструктуризацією боргів боржника арбітражного керуючого Шевчука Віктора Всеволодовича.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.12.2022 визнано кредиторами по відношенню до фізичної особи ОСОБА_1 :- ТОВ "КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ" на суму 14.645, 52 грн., з яких: 4.962, 00 грн. - як такі, що відшкодовуються позачергово, а 9.683, 52 грн. - вимоги другої черги; - ОСОБА_2 на суму 3.663.784, 64 грн., з яких: 3.263.784,64 грн. - вимоги другої черги, а 400.000, 00 грн. - вимоги третьої черги; - ГУ ДПС у м. Києві на суму 129.436,13 грн., з яких: 121.146,99 грн. - вимоги другої черги, 8.289,14 грн. - вимоги третьої черги. Затверджено реєстр вимог кредиторів на загальну суму 3.807.866,29 грн. Відмовлено ГУ ДПС у м. Києві у визнанні кредитором боржника на суму 27.514, 09 грн.

Ключовим мотивом ухвали є:

- податковий борг, який виник у боржника на підставі Податкового повідомлення-рішення (форма "Р") № від 18.04.2016 не може бути визнаний, оскільки кредитором пропущено встановлений законодавством строк у 1095 днів для заявлення кредиторських вимог.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого суду, ГУ ДПС у м. Києві звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу місцевого суду в частині відмови ГУ ДПС у м. Києві у визнанні кредитором боржника та ухвалити в цій частині нове рішення, яким кредиторські вимоги ГУ ДПС у м. Києві до ОСОБА_1 визнати у повному обсязі.

Ключовим аргументом скарги є:

- відхилення вимог за податковим повідомленням-рішенням № від є необґрунтованим, оскільки зазначене рішення контролюючого органу винесено у порядку, передбаченому законом, направлено платнику у відповідності до ст. 42 ПК України та є узгодженим.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа №910/6970/22 передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Поляков Б.М., судді Сотніков С.В., Гарник Л.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.01.2023 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/6970/22, відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи.

На виконання ухвали від 09.01.2023 з Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи №910/6970/22.

Розпорядженням керівника апарату від 31.01.2023 у зв`язку з перебуванням судді Сотнікова С.В., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустках призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.01.2023 для розгляду апеляційної скарги Головного управління Державної податкової служби у місті Києві сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Поляков Б.М., судді - Отрюх Б.В., Гарник Л.Л. Зазначена колегія суддів сформована відповідно до рішення загальних зборів суддів Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2018 зі змінами від 12.11.2019 й може розглядати справи про банкрутство та справи у спорах, які пов`язані з процедурою банкрутства, справи у спорах щодо захисту прав на об`єкти інтелектуальної власності.

Відтак, судова колегія зазначає, що визначений за допомогою автоматизованої системи розподілу судової справи склад колегії суддів є судом, встановленим законом, у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Zand v. Austria», висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.02.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.12.2022 в частині відмови ГУ ДПС у м. Києві у визнанні кредитором боржника у справі № 910/6970/22, розгляд справи призначено на 21.02.2023.

В силу положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що уточнена апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.09.2022 відкрито провадження у справі № 910/6970/22 та призначено керуючим реструктуризацією боргів боржника арбітражного керуючого Шевчука Віктора Всеволодовича.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.12.2022 визнано кредиторами по відношенню до фізичної особи ОСОБА_1 :- ТОВ "КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ" на суму 14.645, 52 грн., з яких: 4.962, 00 грн. - як такі, що відшкодовуються позачергово, а 9.683, 52 грн. - вимоги другої черги; - ОСОБА_2 на суму 3.663.784, 64 грн., з яких: 3.263.784,64 грн. - вимоги другої черги, а 400.000, 00 грн. - вимоги третьої черги; - ГУ ДПС у м. Києві на суму 129.436,13 грн., з яких: 121.146,99 грн. - вимоги другої черги, 8.289,14 грн. - вимоги третьої черги. Затверджено реєстр вимог кредиторів на загальну суму 3.807.866,29 грн. Відмовлено ГУ ДПС у м. Києві у визнанні кредитором боржника на суму 27.514, 09 грн.

Колегія суддів зауважує, що предметом даної справи є грошові вимоги ГУ ДПС у м. Києві на суму 27.514, 09 грн, які не були задоволені судом першої інстанції.

Так, заявлені грошові вимоги складаються з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 27.514,09 грн, що включає 7.101,50 грн штрафних санкцій та 20.412,59 грн залишок несплаченої пені.

Місцевий суд при розгляді заяви кредитора встановив, що заборгованість з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 27 514,09 грн нарахована безпідставно.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду з огляду на таке.

Як вбачається з заяви кредитора, грошові вимоги Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС в частині заборгованості з податку на доходи фізичних осіб - 27 514,09 грн, що включає: 7 101,50 грн штрафної санкції, 20 412,59 грн - залишку несплаченої пені.

З інтегрованої картки платника з ПДФО за 2019-2022 роки дана заборгованість складає 7 101,50 грн штрафної санкції, 20 412,59 грн - залишку несплаченої пені, що нараховані на борг, який визначений Податковим повідомленням-рішенням (форма "Р") № від 18.04.2016 та Податковим повідомленням-рішенням (форма "Ш") № від 30.11.2020.

Необхідно врахувати, що в цій інтегрованій картці кредитор на дату операції - 06.06.2019 в описі посилається на вимоги Закону України щодо періоду поширення коронавірусної хвороби (COVID - 19).

Однак, колегія суддів зауважує, що з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 карантин на усій території України введено з 12 березня 2020 року (Постанова Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19"), у зв`язку з чим 06.06.2019 кредитор не міг знати про події, що відбулись аж через 9 місяців.

В додаток до вищевикладеного, контролюючий орган має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до ст. ст. 39 і 39 прим. 2 ПКУ), що настає за останнім днем граничного строку подання звітності, або граничного строку сплати грошових зобов`язань, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Статтею 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. А статтею 261 цього ж кодексу встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Враховуючи вищевикладене, податковий борг, який виник у ОСОБА_1 на підставі Податкового повідомлення-рішення (форма "Р") № від 18.04.2016 не може бути визнаний, оскільки кредитором пропущено встановлений законодавством строк у 1095 днів для заявления кредиторських вимог. Так Податкове повідомлення - рішення (форма "Р") № , було винесене 18.04.2016. Строк позовної давності за цими вимогами сплив 19.04.2019, а тому цей борг має бути визнано безнадійним.

Оскільки борг, який виник у ОСОБА_1 на підставі Податкового повідомлення-рішення (форма "Р") № від 18.04.2016 є безнадійним, відповідно донарахування в 2021 році за Податковим повідомленням-рішенням (форма "Ш") № від 30.11.2020 - є безпідставними та незаконними.

Відповідно до п. 101.1 ст. 101 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI зі змінами та доповненнями (далі - ПКУ) списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Згідно з п. 101.2 ст. 101 ПКУ під терміном «безнадійний» розуміється податковий борг платника податків, у тому числі податкового агента, стосовно якого минув строк давності, встановлений п. 102.4 ст. 102 ПКУ (п.п. 101.2.3 п. 101.2 ст. 101 ПКУ).

Згідно з п. 101.5 ст. 101 ПКУ контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу.

Порядок списання безнадійного податкового боргу платників податків затверджений наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 № 577.

Також слід звернути увагу, що протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.

Відповідно до п.п. 16.1.4. п. 16.1 ст.16 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI зі змінами та доповненнями платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених ПКУ та законами з питань митної справи.

Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені ПКУ, законами з питань митної справи (п. 36.1 ст. 36 ПКУ).

Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором (п. 36.2 ст. 36 ПКУ).

Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених ПКУ або законами з питань митної справи (п. 36.5 ст. 36 ПКУ).

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (п. 38.1 ст. 38ПКУ).

Контролюючі органи, визначені п.п. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 ПКУ, мають право проводити перевірку правильності та повноти визначення фінансового результату до оподаткування згідно з бухгалтерським обліком відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

У разі, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать, зокрема, про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток, передбачених ПКУ або іншим законодавством.

Відповідно до п. 58.1 ст. 58 ПКУ контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт, зокрема, завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток, заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій (митній) декларації, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

06.02.2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в контексті справи № 807/2097/16 (ЄДРСРУ № 72064995) досліджував питання щодо нарахування пені за податковими зобов`язаннями поза межами 1095 днів з моменту виникнення обов`язку щодо сплати податку вказав, що пункт 101.1 статті 101 ПК України визначає, що списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Отже, в разі спливу 1095 денного строку з дня виникнення податкового боргу, такий борг визнається безнадійним та підлягає списанню, у тому числі пеня та штрафні санкції, а відтак з того часу в податкового органу відсутнє право вживати будь-які заходи щодо стягнення такої суми боргу.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суду апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення першої інстанції - без змін як такого, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

У зв`язку з тим, що суд відмовляє у задоволенні апеляційної скарги та залишає без змін раніше ухвалене судове рішення, на скаржника покладаються витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

У зв`язку з введенням указами Президента України воєнного стану на всій території України; можливістю незнаходження осіб за вказаними в апеляційних скаргах адресами, зокрема, у зв`язку з евакуацією; тимчасовою нероботою АТ "Укрпошта", зокрема, на тимчасово окупованих та звільнених від агресора територіях; та інше, з метою належного повідомлення сторін в цій особливій для країни ситуації, відповідно до приписів п.п. 6, 7 ст. 6 та ст. 169 ГПК України, колегія суддів вважає за можливе повідомляти осіб про розгляд справи не через АТ "Укрпошта", а іншими засобами, які доступні в період воєнного стану (надсилання повідомлення на електрону пошту сторін, електронний кабінет, повідомлення на офіційному сайті ПАГС); докази повідомлення долучати до матеріалів справи.

Керуючись ст.ст. 2, 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 253-255, 269, 276, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.12.2022 в частині відмови ГУ ДПС у м. Києві у визнанні кредитором боржника у справі № 910/6970/22 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.12.2022 в частині відмови ГУ ДПС у м. Києві у визнанні кредитором боржника у справі № 910/6970/22 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Справу №910/6970/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

5. Дану постанову направити на відомі суду електронні адреси сторін, що наявні в матеріалах справи.

Відповідно до частин 6 та 7 статті 6 ГПК України:

"Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки та особи, які провадять клірингову діяльність у значенні, наведеному в Законі України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.

Особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою."

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачено ст. 287 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст складено 28.02.2023.

Головуючий суддя Б.М. Поляков

Судді Б.В. Отрюх

Л.Л. Гарник