ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року м. ОдесаСправа № 916/3698/20
м. Одеса, проспект Шевченка, 29, зал судових засідань Південно-західного апеляційного господарського суду №6

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів: Діброви Г.І.,

Разюк Г.П.,

секретар судового засідання Турук Д.В.

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача: Ковальчук Р.М., за ордером;

від відповідача-1: Вінюков В.М., у порядку самопредставництва;

від відповідача-2: Вінюков В.М., у порядку самопредставництва;

від третьої особи: Єременко І.М., особисто;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Одеської міської ради та Виконавчого комітету Одеської міської ради

на рішення Господарського суду Одеської області

від 28 червня 2022 року (повний текст складено 05.07.2022)

у справі № 916/3698/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕТРЕКС ПЛЮС"

до відповідачів:

1. Виконавчий комітет Одеської міської ради

2. Одеська міська рада

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: державного реєстратора Юридичного департаменту Одеської міської ради Єременка Івана Миколайовича

про: визнання протиправними та скасування рішень, скасування державного запису,-

суддя суду першої інстанції: Літвінов С.В.,

час та місце винесення рішення: 28.06.2022, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області

Учасники процесу належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 23.02.2023 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "ПЕТРЕКС ПЛЮС" (позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Виконавчого комітету Одеської міської ради (відповідач-1, Виконком ОМР) та Одеської міської ради (відповідач-2, ОМР) про:

- визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 03.07.2020 року №237 Про реєстрацію права комунальної власності територіальної громади м. Одеси на громадську будівлю пам`ятки архітектури та містобудування (будинок Руссова), розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Садова, 21;

- скасування запису в Державному реєстрі речових прав №37161301 щодо реєстрації за територіальною громадою міста Одеси в особі Одеської міської ради права власності на об`єкт - громадська будівля пам`ятки архітектури та містобудування (будинок Руссова) загальною площею 5022 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Садова, 21.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржуваним рішенням Одеської міської ради протиправно позбавлено його права власності на спірне нерухоме майно.

В подальшому, позивачем було подано до суду заяву про зміну позовних вимог, згідно якої ТОВ "ПЕТРЕКС ПЛЮС" просило суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради №237 від 03.07.2020;

- припинити територіальній громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради право власності на об`єкт - громадська будівля пам`ятки архітектури та містобудування (будинок Руссова) загальною площею 5022 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Садова, 21 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

В процесі розгляду справи місцевим господарським судом до участі у справі №916/3698/20 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів було залучено державного реєстратора Юридичного департаменту Одеської міської ради Єременка Івана Миколайовича.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 28.06.2022 року у справі №916/3698/20 (суддя Літвінов С.В.) позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕТРЕКС ПЛЮС" до Одеської міської ради та Виконавчого комітету Одеської міської ради задоволено у повному обсязі, а саме: визнано протиправним та скасовано рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради №237 від 03.07.2020; припинено територіальній громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради право власності на об`єкт - громадська будівля пам`ятки архітектури та містобудування (будинок Руссова) загальною площею 5022 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Садова, 21(реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101). Також здійснено розподіл судових витрат (з урахуванням ухвали суду першої інстанції про виправлення описки у справі №916/3698/20 від 14.07.2022.

У вказаному рішенні місцевий господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ "ПЕТРЕКС ПЛЮС" є обґрунтованими та підтвердженими належними доказами, наявними в матеріалах справи, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Зокрема, суд встановив, що ТОВ ПЕТРЕКС ПЛЮС з 27.01.2017 є власником спірних нежитлових приміщень за адресою: м. Одеса, вул. Садова 21; позивач не відмовлявся на користь Одеської міської ради від нежитлових приміщень, які перебувають в його власності; в матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б підтверджували про знищення будинку Руссова та його внутрішніх приміщень; на момент прийняття оскаржуваного рішення виконавчого комітету Одеської міської ради №237 від 03.07.2020 значна частина приміщень житлових та не житлових що знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Садова 21 належали на праві приватної власності фізичним та юридичним особам, в тому числі позивачу. Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржуване рішення Про реєстрацію права комунальної власності територіальної громади м. Одеси на громадську будівлю пам`ятки архітектури та містобудування (будинок Руссова), розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Садова, 21 порушує права власника, а отже є протиправним та, відповідно, підлягає скасуванню, тому, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Разом з цим, місцевий господарський суд зауважив, що оскільки вимога щодо скасування рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 03.07.2020 №237 задоволена, то зазначений спосіб захисту вимагає ухвалення рішення про одночасне припинення речових прав, що були зареєстровані на підставі оскаржуваного рішення, з огляду на що, вимога про припинення права власності також підлягає задоволенню.

Водночас, посилаючись на вимоги п. 3 ч. 3 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення вимоги позивача щодо припинення права власності на об`єкта нерухомого майна за адресою: м. Одеса, вул. Садова, будинок 21, загальною площею 5022,00 кв. м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) за територіальною громадою міста Одеси в особі Одеської міської ради.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Одеська міська рада та Виконавчий комітет Одеської міської ради звернулись до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просять рішення Господарського суду Одеської області від 28.06.2022 року у справі №916/3698/20 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕТРЕКС ПЛЮС" повністю.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідачі зазначають, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є таким, що прийнято внаслідок не з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги, зокрема, полягають у наступному:

- судом першої інстанції проігноровано, що Одеській міській раді належить право комунальної власності на будинок, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Садова, 21, на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про розмежування державного майна України між загальнодержавною власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною) власністю» від 05.11.1991 року №311 та рішення Одеської обласної ради народних депутатів від 25.11.1991 року №266-ХХІ «Про розмежування державного майна між власністю обласної влади, міст обласного підпорядкування та районів області».

- місцевим господарським судом не враховані докази, які свідчать, що Одеською міською радою безпосередньо або через її виконавчі органи було реалізовано правомочності власника стосовно будинку Руссова;

- судом залишено поза увагою те, що будинок Руссова перебував в аварійному стані починаючи з 2004 року; заходи, спрямовані на збереження будинку Руссова вживала лише Одеська міська рада; інші особи, у власності яких знаходилися приміщення у вказаному будинку до їх знищення, взагалі не вживали жодних заходів, спрямованих на перешкоджання руйнування будинку;

- доводи позивача про те, що будь-хто із власників приміщень за адресою: м. Одеса, вул. Садова, 21, не передавав територіальній громаді м. Одеси безоплатно майнових прав на відповідні приміщення та територіальна громада м. Одеси в особі Одеської міської ради не створювала, не придбавала, не викуповувала в порядку, встановленому законом, будь-яких приміщень за вказаною адресою, не спростовують того, що такі приміщення були знищенні, фактично не існували і право власності на них припинено в силу закону, зокрема, й на момент проведення державної реєстрації права власності за територіальною громадою міста Одеси;

- особи, які мали на праві власності житлові чи нежитлові приміщення у будинку за адресою: вул. Садова, 21 (будинку Руссова), втратили право власності на них, у зв`язку із знищенням;

- жодних доказів дійсного існування приміщень за адресою: м. Одеса, вул. Садова, 21, станом на дату державної реєстрації права власності на них за ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС», останнє суду не надало, як і не надало жодних документів, що стали підставою виникнення в нього права власності на нежитлові приміщення за адресою: м. Одеса, вул. Садова, 21;

- ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» не надано жодних доказів, які б свідчили про те, що зареєстровані за ними на праві власності об`єкти є частинами громадської будівлі - пам`ятки архітектури та містобудування (будинок Руссова), загальною площею 5022,0 кв.м., розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Садова, 21, право власності на яку зареєстровано за Одеською міською радою згідно з Рішенням №52957666 та записом, що свідчить про недоведеність та безпідставність позову;

- Господарський суд Одеської області безпідставно залишив поза увагою, що будинок Руссова, будучи пам`яткою архітектури та містобудування, змінив статус з житлового будинку на будівлю громадського призначення;

- державний реєстратор при проведенні реєстраційних дій виконав всі необхідні умови при реєстрації права власності на громадську будівлю (Будинок Руссова) та на виконання п. 44 Порядку №1172 Одеською міською радою разом із заявою про державну реєстрацію права власності від 03.07.2020 року подано всі необхідні документи.

- нова позовна вимога про припинення територіальній громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради права власності на спірний об`єкт нерухомого майна не містить ні в позові, ні в заяві про зміну предмету позову, жодних обставин, якими позивач обґрунтовує цю позовну вимогу, а також правових підстав такої вимоги, що свідчить про те, що позов ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» не відповідає вимогам ст. 162 Господарського процесуального кодексу України;

- суд першої інстанції не врахував, що обраний позивачем спосіб захисту у справі №916/3698/20 не є належним, оскільки ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» взагалі не оскаржує ані чинну державну реєстрацію права власності Одеської міської ради (рішення №52957666), ані запис про право власності №37161301. У той же час, сама по собі позовна вимога про припинення територіальній громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради права власності на спірний об`єкт нерухомого майна без оскарження рішення №52957666 не може вважатися належним способом захисту права або інтересу позивача, адже державна реєстрація права власності територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради залишатиметься чинною та не оскарженою;

- апелянт не погоджується з висновком експерта від 14.08.2020 №957/2020 судової будівельно-технічної експертизи, який доданий до позовної заяви, та який прийняв суд в якості доказу;

- законність державної реєстрації права власності Одеської міської ради на громадську будівлю пам`ятки архітектури та містобудування (будинок Руссова), що знаходиться за адресою: м. Одеса, вулиця Садова, будинок 21, вже підтверджена в судовому порядку у справі №916/2043/20;

- місцевий господарський суд безпідставно відмовив у задоволенні заяви Одеської міської ради про зупинення провадження у даній справі №916/3698/20 до вирішення справи №522/6343/22, оскільки обставини, які є предметом дослідження в цивільній справі №522/6343/22 безпосередньо впливають на вирішення спору у господарській справі №916/3698/20. Зокрема, у разі задоволення позову Одеської міської ради у цивільній справі №522/6343/22 та набрання рішенням суду законної сили, у ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» буде припинено право власності на об`єкти нерухомості за адресою: м. Одеса, вул. Садова, 21, у той час як позов у господарській справі №916/3698/20 ґрунтується саме на існуванні та правомірності такого права, що заперечується міською радою.

Більш детально доводи Одеської міської ради та Виконавчого комітету Одеської міської ради викладені в апеляційній скарзі.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.08.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Одеської міської ради та Виконавчого комітету Одеської міської ради на рішення Господарського суду Одеської області від 28.06.2022 у справі №916/3698/20 та призначено розгляд справи на 15 вересня 2022 року о 10:00 год.

17.08.2022 від Одеської міської ради та Виконавчого комітету Одеської міської ради до Південно-західного апеляційного господарського суду найшло клопотання про зупинення розгляду справи №916/3698/20 до остаточного вирішення цивільної справи №522/6343/22 за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕТРЕКС ПЛЮС», Державного реєстратора Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області Дубровіної О.В., державного реєстратора Орлівської сільської ради Ренійського району Одеської області Візирського Дмитра Миколайовича про визнання недійсними в частині правочинов, скасування рішень про право власності, яка розглядається Приморським районним судом м. Одеси

Необхідність зупинення провадження у справі №916/3698/20 обґрунтовується Одеською міською радою тим, що підстави, на яких гуртується позовні вимоги у справі №522/6343/22, покладені в обставини на яких ґрунтується відзив на позовну заяву у справі №916/3698/20, а вирішення спору у справі щодо оскарження міською радою права власності ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» на нежилі приміщення за адресою: м. Одеса, вул. Садова, 21, є первинними по відношенню до справи №916/3698/20.

18.08.2022 від ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач не погоджується з доводами останньої та зазначає про її безпідставність та необґрунтованість, у зв`язку з чим просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення Господарського суду Одеської області від 28.06.2022 року у справі №916/3698/20 залишити без змін.

Крім цього, у наданому відзиві ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» просить суд апеляційної інстанції залучити до матеріалів справи №916/3698/20 додаткові документи, а саме: копію супровідного листа про направлення висновку експерта від 22.04.2022 року №31036/21-42 за результатами будівельно-технічної експертизи від 22.04.2022 року, копію акту приймання-передачі виконаних робіт та копію висновку експерта від 22.04.2022 року №31036/21-42 за результатами будівельно-технічної експертизи від 22.04.2022 року та надати вказаним доказам оцінку. Заявник вказує, що відповідно до наведених висновків експертів, вбудовані приміщення, розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Садова, 21, які належать ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» станом на 05.01.2017 року існували та не були фізично знищеними, що спростовує відповідні твердження відповідачів. Зазначені докази були отримані позивачем в межах розгляду цивільної справи №522/13036/20, з якою саме Одеська міська рада нерозривно пов`язувала розгляд даної господарської справи №916/3698/20.

Водночас, позивач просить визнати причину пропуску подачі доказів поважною та поновити строк подання додаткових доказів. В обґрунтування клопотання про поновлення строку на подання додаткових документів, ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» зазначає, що ним було замовлено висновок експерта в жовтні 2021 року, проте з причин введення військового стану, вказаний висновок отриманий лише в липні 2022 року, тобто після прийняття рішення у справі №916/3698/20.

31.08.2022 від ТОВ "ПЕТРЕКС ПЛЮС» надійшли заперечення проти клопотання про зупинення провадження до остаточного вирішення цивільної справи №522/6343/22, в яких позивач зазначив про необґрунтованість цього клопотання з огляду на те, що матеріали справи №916/3698/20 містять всі необхідні докази, які дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду даної справи, а також, матеріали справи містять всі необхідні матеріали справи для того, щоб встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом розгляду справи №522/6343/22, що свідчить про об`єктивну можливість розгляду справи №916/3698/20 без порушення ст. 227 Господарського процесуального кодексу України, тим самим не порушуючи право сторін на справедливий та розумний строк розгляду справи.

12.09.2022 від Державного реєстратора Юридичного департаменту Одеської міської ради Єременко Івана Миколайовича надійшли письмові пояснення, в яких третя особа зазначає, зокрема, що підставою для державної реєстрації права комунальної власності за Одеською міською радою на громадську будівлю пам`ятки архітектури та містобудування (будинок Руссова), загальною площею 5022 кв.м. за адресою: м. Одеса, вул. Садова, 21, стало рішення Виконкому ОМР №237 від 03.07.2020, лист Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях за №05-01-01949 від 14.05.2020 та технічний паспорт від 27.03.2020, вироблений ПП «ТЕРРА-ЮГ ПРОЕКТ». Також, з посиланням на ч.3 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Державний реєстратор зауважує, що право власності на квартиру, житлове та нежитлове приміщення може бути зареєстровано незалежно від того, чи зареєстровано право власності на житловий будинок, будівлю, споруду, а також їх окремі частини, в яких вони розташовані, а відтак, державний реєстратор прийняв рішення про державну реєстрацію прав відповідно до Закону, а тому твердження позивача щодо неправомірності дії державного реєстратора, не має ніяких підтверджень. Крім того, оскільки позивач зазначає що є власником нежитлових приміщень житлового будинку, а Одеською міською радою подано технічний паспорт на громадську будівлю пам`ятку архітектури та містобудування (будинок Руссова), то відповідно до ч. 2 ст. 13 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Державним реєстратором було сформовано деталізовані відомості за результатом пошуку (адреса нерухомого майна) №214965056 від 03.07.2020, відповідно до яких жодного об`єкта нерухомого майна з такою назвою / технічними характеристиками не знайдено. Якщо б майно позивача було б складовою частиною громадської будівлі пам`ятки архітектури та містобудування (будинок Руссова), державний реєстратор відкрив би розділ на громадську будівлю пам`ятку архітектури та містобудування (будинок Руссова) та зареєстрував спільну часткову власність ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» вказавши частку 127/1000.

14.09.2022 від Одеської міської ради до суду надійшла заява про залишення без розгляду клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судового рішення у цивільній справі №522/6343/22.

Також, 14.09.2022 до суду надійшли заперечення Одеської міської ради та Виконкому ОМР щодо висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи у цивільній справі №522/13036/20 з посиланням, зокрема на те, що судова експертиза може призначатись у конкретній справі та її висновки можуть мати доказове значення лише у тій справі, у якій вона призначена, незалежно від того, чи це відбувається на підставі ухвали суду, чи за замовленням учасника справи. Отже, відповідний висновок не може бути прийнятий до розгляду у даній справі, адже він складений в іншій судовій справі - №522/13036/20 і, відповідно, у цій справі - №916/3698/20 одержаний з порушенням встановленого законодавством порядку, тобто є недопустимим доказом в розумінні ГПК України. Водночас, апелянти вказують, що з огляду на перелік документів, якими керувався експерт, експертиза проведена на підставі ряду нечинних нормативних актів, що свідчить про очевидну необ`єктивність та неповноту її проведення, що свідчить про неналежність цього доказу у даній справі. Крім того, за твердженням відповідачів, об`єкти дослідження взагалі не є спірними у справі №916/3698/20, а тому наданий позивачем висновок експерта не стосується обставин даних спірних відносин. У зв`язку з цим, апелянти просять апеляційну колегію відхилити висновок експерта, отриманий в межах справи №522/13036/20 та наданий позивачем у даній справі.

Водночас, Одеська міська рада та Виконком ОРМ 14.09.2022 подалі до суду апеляційної інстанції клопотання про зупинення провадження у справі №916/3698/20 до набрання законної сили судовим рішенням в іншій господарській справі - №916/2238/22 за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС», Державного реєстратора Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області Дубровіної Олени Володимирівни, Державного реєстратора Орлівської сільської ради Ренійського району Одеської області Візирського Дмитра Миколайовича про припинення права власності, визнання недійсними в частині правочинів, скасування рішень.

Доводи, покладені в обґрунтування цього клопотання є аналогічними доводам, наведеним у попередньому клопотанні Одеської міської ради про зупинення провадження у даній справі до вирішення цивільної справи №522/6343/22. Зокрема, апелянтом зазначено, що спори у справі №916/3698/20 та у справі №916/2238/22 є взаємозалежними - задоволення одного з позовів фактично виключатиме правові підстави для задоволення іншого позову, оскільки спростовуватиме право на звернення до суду з відповідними позовними вимогами.

15.09.2022 від Одеської міської ради та Виконкому ОРМ надійшли пояснення до відзиву ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» на апеляційну скаргу, в яких апелянти заперечують проти доводів, наведених позивачем у цьому відзиві та вважають, що у задоволенні клопотання позивача про долучення до матеріалів справи №916/3698/20 додаткових документів слід відмовити, адже у відзиві не наводиться жодних поважних причин пропуску строку на їх подання.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.09.2022 у судовому засіданні у справі №916/3698/20 оголошено перерву до 11 жовтня 2022 року о 14:00 год.

07.10.2022 від апелянтів надійшло клопотання про зупинення провадження у справі №916/3698/20 до набрання законної сили судовим рішенням в цивільній справі - №916/13036/20 за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС», Державного реєстратора Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області Дубровіної Олени Володимирівни, Державного реєстратора Орлівської сільської ради Ренійського району Одеської області Візирського Дмитра Миколайовича про визнання недійсними в частині правочинів, скасування рішень про право власності. В обґрунтування наведеного клопотання заявник посилається на те, що основним доводом Одеської міської ради щодо незаконності державної реєстрації права власності ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» на нежилі приміщення, є їх фактичне знищення, що може бути досліджене виключно в рамках справи №522/13036/20, оскільки у підстави позову в наведеній справі Одеська міська рада поклала обставини, зокрема, щодо правомірності передачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права власності на приміщення у вказаному будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , до ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС». Аналогічне клопотання апелянти надіслали до суду також 08.11.2022. При цьому, апелянти зазначили, що необхідність зупинення провадження у даній справі також полягає у тому, що постановою Верховного Суду від 28.09.2022 у справі №522/13036/20 ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 01.07.2021 та постанову Одеського апеляційного суду від 21.04.2022 скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

11.10.2022 та 22.12.2022 ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» подало до Південно-західного апеляційного господарського суду декілька цілком аналогічних заперечень на клопотання про зупинення провадження у даній справі №916/3698/20 до вирішення справи №522/13036/20. Позивач в своїх запереченнях наполягає на тому, що Одеська міська рада в перше звернулась до Приморського районного суду міста Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС», Державного реєстратора Красносільської сільської ради Лиманського району Одеській області Дубровіної Олени Володимирівни, Державного реєстратора Орлівської сільської ради Ренійського району Одеської області Візирського Дмитра Миколайовича про визнання недійсними в частині рішень, актів, скасування рішень та записів про право власності в серпні місяці 2020 року. 21.08.2020 Приморським судом м. Одеси було відкрито провадження у справі №522/13036/20, яке в подальшому було закрито рішенням цього суду від 01.07.2021, залишеного в силі Одеським апеляційним судом 21.04.2022, з тих причин, що справа №522/13036/20 підлягає розгляду у порядку господарського судочинства. При цьому, дана господарська справа 916/3698/20 зупинялась (за зверненням відповідачів) до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №522/13036/20. В червні 2022 року Одеська міська рада знову звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з аналогічними підставами, предметом позову та сторонами у справі, результатом чого стало відкриття провадження у справі №522/6343/22. Водночас, Одеська міська рада заявила клопотання про зупинення даної господарської справи до розгляду справи №522/6343/22. Однак, 01.09.2022 Приморський районний суд м. Одеса виніс ухвалу, якою закрив провадження по справі №522/6343/22. Не оскаржуючи вищевказану ухвалу Приморського районного суду м. Одеси, Одеська міська рада знов звертається із аналогічним позовом між тими ж сторонами, але уже в порядку господарського судочинства. За зверненням Одеської міської ради порушено провадження у справі №916/2238/22, після чого, 07.10.2022 Одеська міська рада втретє звертається до суду з клопотання про зупинення провадження у справі №916/3698/20 до вирішення справи №916/2238/22. Разом з цим, ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 01.07.2021 та постанову Одеського апеляційного суду від 21.04.2022 у справі №522/13036/20 було скасовано постановою Верховного Суду від 28.09.2022 у вказаній справі, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. На думку позивача, зловживаючи своїми процесуальними правами, Одеська міська рада знов звертається до суду апеляційної інстанції із клопотанням про зупинення розгляду справи №916/3698/20 до набрання законної сили судовим рішенням в цивільній справі - №916/13036/20, що свідчить про затягування розгляду справи №916/3698/20, яка слухається з кінця 2020 та матеріали якої мають всі необхідні докази, які дозволяють встановити та оцінити обставини, які є предметом даного судового розгляду.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.10.2022 оголошено перерву оголошено перерву до 10.11.2022 о 15:30 год.

Однак, вказане судове засідання не відбулось, у зв`язку з участю у підготовці суддів для підтримання кваліфікації головуючого судді Савицького Я.Ф. у період з 07.11.2022 по 11.11.2022, у зв`язку з чим ухвалою суду апеляційної інстанції від 14.11.2022 учасників справи №916/3698/20 повідомлено про те, що розгляд апеляційної скарги у даній справі відбудеться 22 грудня 2022 року о 11:00 год.

22.12.2022 від ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» надійшло клопотання про вжиття заходів щодо недопущення порушення прав стороні на своєчасний розгляд апеляційної скарги

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.12.2022 при розгляді справи №916/3698/20 оголошено перерву у судовому засіданні до 31 січня 2023 року о 12:00 год.

27.01.2023 від Одеської міської ради та Виконкому ОМР до суду надійшли пояснення щодо зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №522/13036/20, в яких відповідачі звертають увагу на те, що провадження у даній господарській справі №916/3698/20 було відновлене виключно внаслідок закриття провадження у справі у цивільній справі №522/13036/20, незаконність якого підтверджена в судовому порядку. При цьому, ухвалу Господарського суду Одеської області від 08.04.2021 у справі №916/3698/20 про зупинення провадження у справі №916/3698/20 до набрання законної сили судовим рішенням в цивільній справі №522/13036/20 було залишено в силі постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.06.2021 у справі №916/3698/20, що свідчить про те, що судом апеляційної інстанції вже було підтримано необхідність зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №522/13036/20. У зв`язку з цим, відповідачі вважають, що суд апеляційної інстанції повинен відновити ситуацію у справі №916/3698/20 до тієї, яка існувала до незаконного закриття провадження у справі №522/13036/20, і повторно зупинити провадження у справі №916/3698/20 до вирішення справи №522/13036/20, на необхідності чого вже наголошували суди у цій справі.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 31.01.2023 у судовому засіданні оголошено перерву до 23 лютого 2023 року об 11:30 год.

22.02.2023 від Одеської міської ради та Виконкому ОМР до суду надійшли додаткові пояснення, у яких апелянти повідомили про те, що громадська будівля пам`ятки архітектури та містобудування (будинок Руссова), загальною площею 5022 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , увійшла до меж історичного центру міста, внесеного рішенням ЮНЕСКО « 18EXT.COM 5.2» до списку всесвітньої спадщини за прискореною процедурою (п.2) та до списку всесвітньої спадщини під загрозою (п.4).

У судовому засіданні 23.02.2023 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Згідно зі ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія відмовляє у задоволенні клопотання ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» про залучення висновку експерта від 22.04.2022 №31036/21-42, доданого до відзиву на апеляційну скаргу, оскільки за приписами ч. 3 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом апеляційної інстанції лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, однак, позивачем не надано доказів того, що до 28.06.2022 (прийняття судом першої інстанції рішення у даній справі) у ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» не було можливості отримати висновок експерта, складеного 22.04.2022. Обставини, викладені в обґрунтування клопотання про поновлення процесуального строку, не можуть об`єктивно свідчити про неможливість своєчасного отримання позивачем відповідного висновку експерта.

Клопотання Одеської міської ради про зупинення розгляду справи №916/3698/20 до розгляду цивільної справи №522/6343/22 залишається апеляційним судом без розгляду, у зв`язку із подальшим поданням апелянтом 14.09.2022 відповідної заяви, яка задовольняється судовою колегією.

Також, апеляційний суд відмовляє у задоволенні клопотання Одеської міської ради про зупинення провадження у даній справі до розгляду іншої господарської справи - №916/2238/22, оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.11.2022 у справі №916/2238/22 задоволено заяву Одеської міської ради від 12.10.2022 вх. №ГСОО 22406/22 про залишення позову без розгляду; позовну заяву Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС», Державного реєстратора Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області Дубровіної Олени Володимирівни, Державного реєстратора Орлівської сільської ради Ренійського району Одеської області Візирського Дмитра Миколайовича про припинення права власності, визнання недійсними в частині правочинів, скасування рішень про державну реєстрацію залишено без розгляду.

Крім того, колегія суддів відмовляє у задоволенні клопотання Одеської міської ради про зупинення провадження у справі №916/3698/20 до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №522/13036/20, у зв`язку з його необґрунтованістю.

Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Апеляційна колегія зазначає, що матеріали справи №916/3698/20 містять всі необхідні докази, які дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом даного судового розгляду, що свідчить про відсутність підстав для зупинення провадження у справі №916/3698/20.

Водночас, судовою колегією враховується, що апеляційна скарга у справі №916/3698/20 на оскаржуване рішення Господарського суду Одеської області надійшла до суду апеляційної інстанції у липні 2022, тобто більше ніж 7 місяців тому, водночас за умовами процесуального законодавства перегляд рішення суду першої інстанції у господарському апеляційному суді повинен здійснюватись протягом 60 днів. Однак, враховуючи, що строк на апеляційне оскарження припав на період дії воєнного стану, який обумовлює відповідні обставини, у т.ч. тривалі повітряні тривоги, знеструмлення будівлі суду від електропостачання, строк розгляду апеляційної скарги був значно перевищеним.

Суд вважає, що клопотання про зупинення провадження у справі є необґрунтованим, оскільки розгляд справи №522/13036/20 не створює об`єктивної неможливості розгляду справи №916/3698/20, а безпідставне зупинення провадження у справі призведе до порушення принципу розумного строку розгляду справи судом, з урахуванням того, що провадження у справі №522/13036/20 на даний час є зупиненим, у зв`язку із проведенням у вказаній справі за клопотанням Одеської міської ради судової будівельно-технічної експертизи. Враховуючи існування висновку експерта від 22.04.2022, який наданий ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи в межах розгляду цивільної справи №522/13036/20, та проти якого заперечують представники Одеської міської ради та Виконкому ОМР та проведення наступної відповідної експертизи у справі №522/13036/20, до розгляду якої апелянти просять зупинити дану господарську справу №916/3698/20, судова колегія вважає, що у випадку існування у майбутньому двох протилежних висновків судової будівельно-технічної експертизи, розгляд справи №522/13036/20 продовжиться на невизначений строк.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд відмовляє апелянтам в задоволені відповідного клопотання про зупинення провадження у даній справі.

Разом з цим, судова колегія звертає увагу, що у разі прийняття у справі №522/13036/20 рішення щодо припинення станом на 2017 рік права власності ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» на відповідні приміщення, то Одеська міська рада не позбавлена права про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у справі №916/3698/20.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи та вимоги апеляційної скарги, заслухавши представників учасників процесу, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.1991 №311 "Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною) власністю" та рішення Одеської обласної ради народних депутатів від 25.11.1991 №266-ХХІ "Про розмежування державного майна між власністю обласної ради, міст обласного підпорядкування та районів області" з державної власності до власності міст обласного підпорядкування (у тому числі міста Одеси) передано житловий та нежитловий фонд.

З огляду на матеріали справи вбачається, що житловий будинок, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Садова, 21, прийнятий під охорону держави відповідно до рішення виконавчого комітету Одеської обласної ради народних депутатів від 27.12.1991 №580 як пам`ятка архітектури та містобудування місцевого значення «будинок Руссова», що споруджений у 1897-1898 за проектом архітекторів В.І. Шмідта і Л.М. Чернігова.

Згідно із наказом Міністерства культури і туризму України від 16.06.2007 №662/0/16-07, вказана пам`ятка внесена до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, охоронний номер №33-ОД. Будівля-пам`ятка, в минулому, використовувалась переважно у якості жилого будинку, більшість квартир в якому перебували у приватній власності.

Розпорядженням Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 03.07.2006 №2762 «будинок Руссова» визнано ветхим і аварійним, непридатним для нормальної експлуатації, погрожуючим заваленням.

З матеріалів справи вбачається, що протягом тривалого часу, зокрема до 2016 року включно, відбувалось подальше пошкодження будинку, у зв`язку з чим у 2014 Українським державним науково-дослідним та проектним інститутом "УКРНДІПРОЕКТРЕСТАВРАЦІЯ" та Науково-виробничим центром "ЕКОСТРОЙ" були проведені інженерно-конструкторські обстеження житлового будинку по вул. Садовій, 21 у м. Одесі (т.2, а.с.76-108), (т.2, а.с. 111-145), за якими складені висновки щодо загального стану будівлі, її зносу та надані рекомендації щодо можливості усунення дефектів і пошкоджень конструкцій, відновлення їх задовільного стану, можливості реставрації пам`ятника архітектури з відновленням втрачених елементів та подальшої безпечної експлуатації будівлі тощо.

21.05.2015 рішенням Виконкому ОМР за №124 було вирішено створити комісію з обстеження стану житлового будинку у м. Одесі по вул. Садовій, 21, яка 25.05.2015 провела засідання, за підсумками якого склала Акт, в якому виклала свої висновки.

28.05.2015 розглянувши акт комісії, Виконком ОМР рішенням №126 визнав, зокрема: 1) житловий будинок, розташований у м. Одесі по вул. Садова, 21, не відповідаючим санітарним і технічним вимогам та непридатним для проживання; 2) за доцільне проведення консервації з подальшою реставрацією зазначеної будівлі; 3) доручив вжити першочергові заходи із запобігання подальшому пошкодженню та руйнуванню будівлі; 4) комісії з обстеження будинку за результатами обговорення із громадськістю міста надати пропозиції щодо подальшого використання будинку в порядку, встановленому законодавством України.

У 2016 році у будівлі за адресою м. Одеса, вул. Садова, 21 відбулись пожежі за результатами яких фахівцями Приморського РВ ГУ ДСНС України в Одеській області були складені Акти про пожежу та Звіти про причину виникнення пожежі, відповідно до яких підставами виникнення пожеж стало необережне поводження з вогнем невстановленими особами (т.3. а.с. 49-86).

Також, з пояснень позивача вбачається та підтверджено матеріалами справи, що 05.01.2017 відбулись загальні збори учасників ТОВ "ПЕТРЕКС ПЛЮС" на яких, зокрема, було вирішено, відповідно до протоколу №13, прийняти до складу учасників Товариства нових членів та збільшити розмір статутного капіталу Товариства за рахунок внесків у вигляді нерухомого майна, в тому числі до статутного капіталу ТОВ "ПЕТРЕКС ПЛЮС" були внесені нежилі приміщення №501А, загальною площею 98,4 м2, та нежиле приміщення, що складає 127/1000 від всього житлового будинку, загальною площею 450,5 м2, розташовані за адресою м. Одеса, вул. Садова, 21 (т.4, а.с. 218-228). Також був затверджений Статут у новій редакції.

Того ж дня за Актом приймання-передачі ТОВ "ПЕТРЕКС ПЛЮС" отримало від нових Учасників в якості внеску до статутного капіталу Товариства, зокрема, вищезазначене нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Садова, 21. (т.4, а.с. 229-236).

Відповідно до Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, наявних у матеріалах справи, на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна від 05.01.2017, протоколу загальних зборів ТОВ "ПЕТРЕКС ПЛЮС" від 05.01.2017 державним реєстратором Дубровіною О.В. було зареєстровано право власності ТОВ "ПЕТРЕКС ПЛЮС" на нежиле приміщення №501А, за адресою м. Одеса, вул. Садова, 21 (реєстраційний номер 101) та нежиле приміщення, що складає 127/1000 від всього житлового будинку (реєстраційний номер 101).

Судом першої інстанції встановлено, що 03.07.2020 Виконком Одеської міської ради прийняв рішення №237 "Про реєстрацію права комунальної власності територіальної громади м. Одеси на громадську будівлю пам`ятки архітектури та містобудування (будинок Руссова), розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Садова, 21", яким було вирішено зареєструвати право комунальної власності за територіальною громадою м. Одеси на громадську будівлю пам`ятки архітектури та містобудування (будинок Руссова) загальною площею 5022,0 м2, розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Садова, 21.

30.11.2017 рішенням Виконкому ОМР №438 було вирішено висновок комісії з обстеження стану житлового будинку, за адресою м. Одеса, вул. Садова, 21 взятий до відома; встановити подальше користування непридатного для проживання житлового будинку, за адресою м. Одеса, вул. Садова, 21 як будівлі громадського призначення з включенням функції торговельного центру та призначено УКБ ОМР замовником з проектування та виконання ремонтно-реставраційних робіт із пристосуванням під громадську будівлю пам`ятки архітектури та містобудування: протиаварійні роботи та реставрація фасадів; реабілітація з пристосуванням під будівлю громадського призначення.

Фінансування ремонтно-консерваційних першочергових та ремонтно-реставраційних робіт на будинку Руссова здійснено за рахунок коштів міського бюджету.

03.02.2020 ФОП Пашківським Д.П. на замовлення ТОВ "ПЕТРЕКС ПЛЮС" був виготовлений Технічний паспорт на групу нежитлових приміщень №501 А, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 203,6 м2 (інвентарна справа №2020-049/8) та Технічний паспорт на нежиле приміщення, що складає 127/1000 від всього житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 505,6 м2 (інвентарна справа №2020-049/9).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності сформованого 15.04.2020 (індексний номер витягу: 206896367) на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна від 05.01.2017, протоколу загальних зборів ТОВ "ПЕТРЕКС ПЛЮС" від 05.01.2017, довідки про показники об`єкта нерухомого майна серія та номер: 2020-049-8, виданого 03.02.2020 ФОП Пашківський Д.П державним реєстратором Дубровіною О.В. було зареєстровано право власності ТОВ "ПЕТРЕКС ПЛЮС" на нежилі приміщення №501А, загальною площею 203,3 м2, за адресою м. Одеса, вул. Садова, 21 (реєстраційний номер 101). Розмір частки 1/1 (т.1, а.с.60-61).

Також відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 15.04.2020 (індексний номер витягу: 206899107), на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна від 05.01.2017, протоколу загальних зборів №13 ТОВ "ПЕТРЕКС ПЛЮС" від 05.01.2017, довідки про показники об`єкта нерухомого майна серія та номер: 2020-049-9, виданого 03.02.2020 ФОП Пашківський Д.П державним реєстратором Дубровіною О.В. було зареєстровано право власності ТОВ "ПЕТРЕКС ПЛЮС" на нежиле приміщення що складає 127/1000 від всього житлового будинку, загальною площею 505,6 м2, за адресою м. Одеса, вул. Садова, 21 (реєстраційний номер 101). Розмір частки 1/1 (т.1, а.с.52-53).

Також, згідно актуальних відомостей інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 26.08.2020 №221624008 щодо об`єкта нерухомого майна (реєстраційний номер 101) - громадської будівлі пам`ятки архітектури та містобудування (будинок Руссова), об`єкту житлової нерухомості, власниками приміщень за адресою: м. Одеса, вул. Садова, 21, є зокрема, ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС», ТОВ «МРІЯ», ТОВ «РЕСТАВРАТОР-1946» (т.1, а.с. 67-70).

Апеляційною колегією встановлено, що право власності на спірні приміщення за ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» також визначено у рішенні Господарського суду Одеської області від 31.05.2022 у справі №916/355/22, яке не оскаржено та набрало законної сили 21.06.2022, про що свідчить інформація з Єдиного державного реєстру судових рішень, яка є відкритою.

Водночас, 27.03.2020 ПП "ТЕРРА-ЮГ ПРЕКТ" на замовлення Управління капітального будівництва ОМР був виготовлений Технічний паспорт на громадський будинок, розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Садова, 21, загальною площею 50022,0 м2 (т.1, а.с.30-51).

03.07.2020 на позачерговому засіданні Виконкому ОМР було прийнято рішення №237, яким вирішено зареєструвати право комунальної власності територіальної громади м. Одеси на громадську будівлю пам`ятки архітектури та містобудування (будинок Руссова), загальною площею 5022,0 м2, розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Садова, 21, та доручено Департаменту комунальної власності ОМР відповідно до чинного законодавства України вжити заходів щодо реєстрації за територіальною громадою м. Одеси права власності на об`єкт нерухомого майна зазначеного у даному рішенні (т.1, а.с. 29, т.2, а.с.193).

Того ж дня - 03.07.2020, державним реєстратором Юридичного департаменту Одеської міської ради Єременко Іваном Миколайовичем було прийнято рішення про державну реєстрацію права комунальної власності за територіальною громадою міста Одеси в особі Одеської міської ради на громадську будівлю пам`ятки архітектури та містобудування (будинок Русова), розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Садова, 21, загальною площею 5022,0 м2, Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101. Розмір частки 1/1 (т.2, а.с.218-219).

У матеріалах справи міститься договір від 13.07.2020 №13/07/20 на проведення експертного дослідження, укладений між ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» (Замовник) та ТОВ «Одеський регіональний центр незалежних експертиз (Виконавець, ТОВ ОРЦНЕ), за яким Замовник просив Виконавця провести будівельно-технічне дослідження для з`ясування наступних питань: чи входить до складу та чи є частинами громадського будинку загальною площею 5022,0 кв.м., розташованому за адресою: м. Одеса, вул. Садова, 21, нежилі приміщення №501А загальною площею 203,3 кв.м., за адресою: м. Одеса. вул. Садова, будинок 21 (відповідно до технічного паспорту, виконаного ФОП Пашківським Д.П. та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 206896367); нежиле приміщення, що складає 127/1000 від всього житлового будинку, загальною площею 505,6 кв.м. за адресою: м. Одеса, вул. Садова, 21 (відповідно до технічного паспорту, виконаного ФОП Пашківським Д.П. та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 206899107) (т.1, а.с.78-114).

За результатом відповідного дослідження ТОВ ОРЦНЕ передало ТОВ ПЕТРЕКС ПЛЮС» висновок експерта від 14.08.2020 №957/2020 судової будівельно-технічної експертизи, відповідно до якого вищенаведені нежиле приміщення №501А загальною площею 203,3 кв.м. та нежиле приміщення, що складає 127/1000 від всього житлового будинку, загальною площею 505,6 кв.м. за адресою: м. Одеса, вул. Садова, 21, входять до складу та є частинами громадського будинку (у відповідності до технічного паспорту, виконаного ПП «ТЕРРА-ЮГ ПРОЕКТ» загальною площею 5022,0 кв.м. за адресою: м. Одеса, вул. Садова, 21.

ТОВ ПЕТРЕКС ПЛЮС» зазначає, що рішення державного реєстратора Юридичного департаменту ОМР Єременко І.М. (з відкриттям розділу) індексний номер 52957666 від 03.07.2020 про реєстрацію права комунальної власності територіальної громади м. Одеси на громадську будівлю пам`ятки архітектури та містобудування (будинок Русова), розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Садова, 21, загальною площею 5022,0 кв.м., прийняте з порушенням чинного законодавства України, порушує його права як власника належних йому нежитлових приміщень, загальною площею 203,3 м2 та 505,6м2, які знаходяться у спірній будівлі та фактично позбавив позивача його права власності на належні йому нежитлові приміщення, що стало підставою для звернення до Господарського суду Одеської області з відповідним позовом.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.

14.09.2022 від Одеської міської ради до суду надійшла заява про залишення без розгляду клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судового рішення у цивільній справі №522/6343/22, яку задоволено судовою колегією та залишено без розгляду клопотання апелянта про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судового рішення у цивільній справі №522/6343/22.

Апелянти вважають, що право власності Одеської міської ради на будинок, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Садова, 21, («будинок Руссова») належить територіальній громаді з 1991, в обґрунтування чого посилаються на постанову Кабінету Міністрів України «Про розмежування державного майна України між загальнодержавною власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною) власністю» від 05.11.1991 №311 та рішення Одеської обласної ради народних депутатів від 25.11.1991 №266-ХХІ «Про розмежування державного майна між власністю обласної влади, міст обласного підпорядкування та районів області». Проте, судова колегія звертає увагу на те, що акту прийому - передачі до територіальної громади міста багатоквартирного будинку за адресою: м. Одеса, вул. Садова, 21, матеріали справи не містять. Навпаки, відповідна реєстрація права комунальної власності на громадську будівлю будинок Руссова, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, була внесена державним реєстратором Єременко Іваном Миколайовичем саме на підставі рішення виконкому Одеської міської ради від 03.07.2020 №237, що спростовує відповідні твердження апелянтів.

Разом з цим, як зазначалось вище, будинок, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Садова, 21, використовувався у минулому у якості жилого будинку, більшість квартир в якому перебували у приватній власності. Цей факт також встановлений при розгляді господарської справи №916/4625/15.

Водночас, відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України (ст. 1 цього Закону).

Власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку (ст. 10 вищевказаного Закону).

За статтею 382 Цивільного кодексу України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку.

Матеріали справи свідчать, що всі внутрішні приміщення будинку за адресою: м. Одеса, вул. Садова, 21 належали та належать на праві приватної власності фізичним та юридичним особам, зокрема ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС».

При цьому, судова колегія враховую законність набуття з боку позивача права власності на спірні приміщення, відповідно до протоколу загальних зборів №13 ТОВ "ПЕТРЕКС ПЛЮС" від 05.01.2017, який не оскаржувався, не визнавався недійсним тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Матеріали справи свідчать, що ТОВ ПЕТРЕКС ПЛЮС зареєструвало ще 27.01.2017 нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення, що складає 127/1000 від всього житлового будинку, загальною площею 505,6 м2, та нежиле приміщення №501А, загальною площею 203,3 м2, яке зареєстроване в реєстрі нерухомого майна індексний номер 01, які є внесками учасників до статутного капіталу Товариства на підставі протоколу, серії та номер: б/н, виданого 05.01.2017, акту приймання передачі, серії та номер: б/н, виданого 05.01.2017.

Матеріали справи не містять доказів скасування державної реєстрації на вказане нерухоме майно ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС».

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997 №475/97- ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №№2, 4, 7 та 11 до Конвенції» зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 321 Цивільного кодексу України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За приписами ст. 658 Цивільного кодексу України, право володіння, користування і розпорядження майном належить власникові майна.

Приписами ст. 346 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою припинення права власності є, зокрема, знищення нерухомого майна, припинення юридичної особи, відмова власника від права власності.

При цьому, особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. У разі відмови від права власності на майно, права на яке відлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру (ч.ч. 1, 3 ст. 347 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 149 Цивільного кодексу України, право власності на майно припиняється внаслідок знищення майна.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, матеріали справи не містять доказів того, що позивач відмовився на користь Одеської міської ради від нежитлових приміщень, які перебувають в його власності а саме: нежитлове приміщення 127/1000 від всього житлового будинку, загальною площею 505.6 кв.м., та нежитлове приміщення №501А, загальною площею 203.3 кв.м.

Судова колегія критично ставиться до доводів апеляційної скарги стосовно того, що наведений висновок суду не спростовує фактичного знищення спірних приміщень, що свідчить при припинення на них права власності в силу закону, з огляду на наступне.

Аналізуючи доводи апелянтів та надані до суду документи, на які посилаються відповідачі, слід дійти висновку, що на момент прийняття оскаржуваного рішення про реєстрацію права власності позивачем у 2017 та враховуючи проведення ремонтно-реставраційних робіт у 2015, нерухоме майно власників фактично не існувало, оскільки було знищено.

Однак, відповідно до ч.2 ст. 349 Цивільного кодексу України (у редакції, чинній на момент реєстрації права власності за ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» - 27.01.2017) у разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру.

Відповідно до п.75 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127, для державної реєстрації припинення права власності на об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва у зв`язку з його знищенням подаються: 1) документ, відповідно до якого підтверджується факт такого знищення; 2) документ, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна.

Таким чином, умовами для припинення права власності на знищене нерухоме майно згідно вимог ст. 349 Цивільного кодексу України та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, є наявність встановленого факту знищення майна, а також відповідної заяви власника майна про внесення змін до державного реєстру.

Колегія суддів вважає, що положення ст. 349 Цивільного кодексу України є чіткими, зрозумілими та однозначними, тобто таке нормативне регулювання виключає можливість довільного його трактування, що дає підстави для висновку про те, що умовами для припинення права власності на знищене нерухоме майно згідно з даною статтею, є наявність встановленого факту знищення майна.

При цьому, документами, які підтверджують знищення майна, можуть бути матеріали технічної інвентаризації, що засвідчують факт повного знищення майна, довідки органів внутрішніх справ України, акт про пожежу, офіційні висновки інших установ або організацій, які відповідно до законодавства уповноважені засвідчувати факт знищення майна тощо.

Практика Верховного Суду щодо переліку документів, якими може підтверджуватись факт знищення майна, є сталою (постанови Верховного Суду від 17.01.2019 №708/254/18, від 26.06.2019 №334/16303/15, від 25.09.2019 №272/62/15-ц, від 06.11.2019 №758/11485/15-ц, від 11.11.2020 у справі №264/6464/17, від 03.03.2021 у справі №520/5968/17.

Водночас, відповідно до положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання та підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Враховуючи вищенаведене, апеляційна колегія зазначає, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження знищення будинку Руссова та його внутрішніх приміщень.

Колегія суддів наголошує, що усі додані відповідачами докази свідчать лише про аварійність будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, віл Садова, 21. Жодного належного та допустимого доказу на підтвердження обставин про повне знищення внутрішніх приміщень вказаного будинку у матеріалах справи не міститься.

Також не заслуговує на увагу суду апеляційної інстанції твердження апелянтів про незаконність рішення суду першої інстанції з обставин перебування будинку Руссова саме в аварійному стані, оскільки враховуючи предмет позовних вимог, з якими позивач звернувся до суду, аргументи відповідачів про аварійність будівлі чи можливого припинення права власності ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» на вказані приміщення з причин, які вказані вище, не стосуються предмету позову, а тому, не досліджувались судом в межах даної господарської справи.

Твердження відповідачів про те, що будинок Руссова, будучи пам`яткою архітектури та містобудування, змінив статус з житлового будинку на будівлю громадського призначення, не спростовує вищевикладених висновків суду щодо існування у ТОВ «ПЕТРЕК ПЛЮС» на праві власності нерухомого майна у даній будівлі.

При цьому, апеляційна колегія відхиляє доводі апелянтів щодо відсутності доказів, які б свідчили, що об`єкти нерухомості, належні позивачу, є частинами громадської будівлі, оскільки ці доводи спростовуються наявним у матеріалах справи висновком будівельно-технічної експертизи від 14.08.2020 №957/2020. Крім цього, апеляційний суд звертає увагу на суперечливість позицій апелянтів у цьому питанні, оскільки у даній справі останні зазначають про те, що спірні об`єкти нерухомості, що належать ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» не є частинами будинку Руссова, проте,за позовом Одеської міської ради здійснюється розгляд цивільної справи №522/13036/20, предметом розгляду якої є скасування рішень державного реєстратора та припинення права власності ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС», що свідчить про визнання за останнім об`єктів нерухомості, належних на праві власності позивачу, розташованих у будинку Руссова. Саме на вказану справу посилаються апелянти, звертаючись з клопотанням про зупинення розгляду даної господарської справи.

Незгода апелянтів з висновком експерта від 14.08.2020 №957/2020 судової будівельно-технічної експертизи, який доданий до позовної заяви, не є підставою для визнання рішення суду незаконним, оскільки як правильно зазначив суд першої інстанції, у разі наявності сумнівів щодо правильності висновку експерта, незгодна сторона має праве подати відповідне клопотання про призначення експертизи, проте, жодним з відповідачів відповідного клопотання не заявлялось.

Водночас, відповідно до ч. 1, 7 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. За заявою учасника справи про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, такий висновок судом до розгляду не приймається, якщо суд визнає наявність таких підстав. Однак, відповідних заяв апелянтами не подавалось.

Отже, станом на 03.07.2020 позивач являвся власником нежитлових приміщень загальною площею 708,90 кв.м. у будинку, розташованому за адресою: м. Одеса, вул. Садова, 21, але, незважаючи на вказане, орган місцевого самоврядування прийняв рішення про реєстрацію права комунальної власності територіальної громади м. Одеси на громадську будівлю пам`ятки архітектури та містобудування (будинок Руссова) загальною площею 5022,0 кв.м., розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Садова, 21.

Відповідно до частини 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом частини 1 ст. 140 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади самостійно вирішувати питання місцевого значення у межах Конституції і законів держави.

Згідно зі статтею 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Статтею 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно з положеннями ст. 29 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать (власні (самоврядні) повноваження) управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.

Відповідно до частини 1 статті 59 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Наведені норми законодавства свідчать про те, що за органами місцевого самоврядування законодавець закріпив повноваження самостійно вирішувати питання місцевого значення шляхом прийняття рішень, що є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Слід зазначити, що акт органу місцевого самоврядування чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин

Залежно від компетенції органу, який прийняв такий документ, і характеру та обсягу відносин, що врегульовано ним, акти поділяються на нормативні і такі, що не мають нормативного характеру, тобто індивідуальні.

Нормативний акт - це прийнятий уповноваженим державним чи іншим органом у межах його компетенції офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, носить загальний чи локальний характер та застосовується неодноразово. Що ж до актів ненормативного характеру (індивідуальних актів), то вони породжують права і обов`язки тільки у того суб`єкта (чи визначеного ними певного кола суб`єктів), якому вони адресовані.

Водночас, Конституційний Суд України в пункті 4 мотивувальної частини Рішення від 16.04.2009 року №7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання.

З урахуванням такого висновку Конституційного Суду України та з огляду на положення ст. 11 Цивільного кодексу України, в зв`язку з прийняттям суб`єктом владних повноважень ненормативного акта виникають правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, зокрема, в сфері нерухомого майнових правовідносин відповідний ненормативний акт слугує підставою виникнення, зміни або припинення конкретних прав та обов`язків фізичних і юридичних осіб приватного права.

За таких обставин, рішення суб`єкта владних повноважень у сфері майнових відносин, яке має ознаки ненормативного акта та вичерпує свою дію після його реалізації, може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло цивільне право й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер.

Відповідно до ч.1 ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

У даному випадку 03.07.2020 Виконком ОМР прийняв рішення №237 "Про реєстрацію права комунальної власності територіальної громади м. Одеси на громадську будівлю пам`ятки архітектури та містобудування (будинок Руссова), розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Садова, 21, яким було вирішено зареєструвати право комунальної власності за територіальною громадою м. Одеси на громадську будівлю пам`ятки архітектури та містобудування (будинок Руссова) загальною площею 5022,0 м2, розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Садова, 21.

03.07.2020 державним реєстратором юридичного департаменту Одеської міської ради Єременко Іваном Миколайовичем було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 52957666 від 03.07.2020 на підставі якого було внесено до реєстру запис № 37161301 про реєстрацію за територіальною громадою міста Одеси в особі Одеської міської ради нежитлового приміщення загальною площею 5022 м2 за адресою: м. Одеса, вул. Садова, 21. Підставою для здійснення державної реєстрації стало рішення виконавчого комітету Одеської міської ради №237 від 03.07.2020.

Статтею 29 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено повноваження щодо управління комунальною власністю, до яких належать управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.

Згідно зі ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності, зокрема, на рухоме і нерухоме майно. Підставами для набуття права комунальної власності, є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

З огляду на вищенаведене, судова колегія вважає, що ТОВ «ПЕТРЕК ПЛЮС» цілком доведено про порушення прав позивача рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №237 від 03.07.2020 Про реєстрацію права комунальної власності територіальної громади м. Одеси на громадську будівлю пам`ятки архітектури та містобудування (будинок Руссова), розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Садова, 21, яке прийнято протиправно без будь-яких достатніх правових підстав.

Посилання апелянтів на те, що законність державної реєстрації права власності Одеської міської ради на громадську будівлю пам`ятки архітектури та містобудування (будинок Руссова), що знаходиться за адресою: м. Одеса, вулиця Садова, будинок 21, вже підтверджена в судовому порядку у справі №916/2043/20 є хибною, оскільки судом при розгляді вказаної справи не розглядались аргументи учасників спору по суті, у зв`язку із визнанням судом першої інстанції того, що позивачем обрано неналежним спосіб захисту свого порушеного права, оскільки заявлення позовної вимоги щодо визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 52957666 від 03.07.2020, на підставі якого було внесено до реєстру запис №37161301 про реєстрацію за територіальною громадою міста Одеси в особі Одеської міської ради нежитлового приміщення загальною площею 5022 м2, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Садова, 21, не відповідає визначеному Законом України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Рішення обґрунтовувалось тим, що на момент звернення до суду належним способом захисту прав було скасування запису, а не визнання протиправним рішення державного реєстратора. До того ж, у справі №916/2043/20 та справі №916/3698/20 є різним суб`єктний склад, що також виключає приюдиційність справи №916/2043/20.

Відповідно до ч.4 ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Отже, особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а частиною 1 ст. 16 цього Кодексу визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У такому випадку вимога про визнання рішення незаконним може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за ст. 16 Цивільного кодексу України та пред`являтися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред`явлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оспорювання цивільного речового права особи, що виникло в результаті та після реалізації рішення суб`єкта владних повноважень.

Такі висновки містяться в Постанові Верховного Суду України від 16.01.2015 у справі №6-2510цс15.

За змістом п.13 ч.1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України вимоги щодо скасування реєстраційних дій можуть розглядатись господарськими судами у випадку, коли такі дії є похідними від спору щодо майна або майнових прав.

Водночас, місцевим господарським судом правильно визначено, що враховуючи приписи Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у чинній редакції, що з 16.01.2020 такого способу захисту порушених речових прав як скасування запису про проведену державну реєстрацію права закон не передбачає.

Вказане спростовує відповідні твердження апелянтів щодо неврахування судом першої інстанції того, що позивачем не оскаржується державна реєстрація права власності Одеської міської ради.

Разом з цим, за змістом норми, передбаченої п. 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" виконанню підлягають виключно судові рішення: 1) про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 2) про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 3) про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, тобто до їх переліку не належить судове рішення про скасування запису про проведену державну реєстрацію права, тому, починаючи з 16.01.2020 цей спосіб захисту вже не може призвести до настання реальних наслідків щодо скасування державної реєстрації прав за процедурою, визначеною у Законі України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 906/516/19.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що обраний ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» спосіб захисту у вигляді визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради №237 від 03.07.2020, на підставі якого проведено державну реєстрацію права комунальної власності територіальної громади, є належним та ефективним способом захисту.

Судовою колегією відхиляються також і доводи апелянтів стосовно того, що позовна вимога про припинення територіальній громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради права власності на спірний об`єкт нерухомого майна не містить ні в позові, ні в заяві про зміну предмету позову, жодних обставин, якими позивач обґрунтовує цю позовну вимогу, оскільки обставина щодо припинення права власності і необхідність її заявлення передбачена ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме: підставою для припинення права власності Одеської міської ради є визнання недійсними чи скасування документів (рішення №237 від 03.07.2020), на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно.

Отже, Господарський суд Одеської області при винесенні оскаржуваного рішення, відповідно до приписів ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», послався на спеціальний закон, яким передбачено підстави для припинення права власності на не рухоме майно.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 року у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного судового рішення і ухвалення нового рішення, оскільки вони не спростовують встановленого судом першої інстанції.

Згідно з ст. 276 Господарського процесуального кодексу, України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно та всебічно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та винесено рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, що дає підстави для залишення його без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

З огляду на те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, то в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Рішення Господарського суду Одеської області від 28.06.2022 у справі №916/3698/20 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова відповідно до вимог ст. 284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у 20-денний строк.

Повний текст постанови складений 27.02.2023.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Діброва Г.І.

Суддя Разюк Г.П.