ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"23" лютого 2023 р.Справа № 916/3130/21

За заявою кредитора: Приватного акціонерного товариства „Універмаг „Україна

до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю „Парк розваг Планета (65098, м. Одеса, пров. Дорбуду, буд. 5, код 43029871)

про визнання банкрутом

Суддя Лепеха Г.А.

Представники:

від ПАТ „Універмаг „Україна - Монастирський Д.О.

від ОСОБА_1 - Лимар О.М.

від ОСОБА_2 - Лимар О.М.

ліквідатор - арбітражний керуючий Карасюк О.В.

Суть спору: про визнання недійсним договору зарахування зустрічних однорідних вимог від 25.03.2020

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.10.2021 відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ „Парк розваг Планета, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Карасюка О.В.

Ухвалою попереднього засідання від 09.12.2021 визнано вимоги кредиторів до боржника.

Постановою Господарського суду Одеської області від 27.01.2022 визнано банкрутом ТОВ „Парк розваг Планета, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором арбітражного керуючого Карасюка О. В.

Ліквідатор ТОВ „Парк розваг Планета арбітражний керуючий Карасюк О.В. звернувся до господарського суду із заявою (вх. № 3-179/22) про визнання недійсним договору зарахування зустрічних однорідних вимог від 25.03.2020, укладеного між ТОВ „Парк розваг Планета та ТОВ „Парк розваг Планета - Україна.

До господарського суду надійшло заперечення ТОВ „Парк розваг Планета - Україна на заяву ліквідатора (вх. № 3-179/22), відповідно до якого просить суд відмовити в її задоволенні в повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.06.2022 заяву ліквідатора (вх. № 3-179/22) прийнято та призначено до розгляду.

Розглянувши заяву ліквідатора, дослідивши наявні докази, судом встановлено.

В рамках справи про банкрутство ТОВ „Парк розваг Планета розглядається заява ліквідатора про стягнення з ТОВ „Парк розваг Планета - Україна на користь ТОВ „Парк розваг Планета 200 000 грн.

Так, в ході проведення ліквідаційної процедури ліквідатором встановлено, що 25.10.2019 ТОВ „Парк розваг Планета було перераховано на користь ТОВ „Парк розваг Планета - Україна 200 000 грн., про що надано виписку з банківського рахунку банкрута із зазначенням призначення платежу фінансова допомога відповідно до договору №25/10 від 25.10.2019.

Разом із заперечення ТОВ „Парк розваг Планета - Україна надано до суду договір про зарахування зустрічних однорідних вимог від 25.03.2020.

Так, 25.10.2019 між ТОВ „Парк розваг Планета (позикодавець) та ТОВ „Парк розваг Планета - Україна (позичальник) укладено договір № 25/10 про надання поворотної фінансової допомоги.

За п.п. 1.1 позикодавець надає позичальнику повторну фінансову допомогу в сумі 200 000 грн., а останній зобов`язується повернути її у строк до 29.02.2020.

Також, 12.03.2020 між ФОП Смаль Н.Г. (первісний кредитор), ТОВ „Парк розваг Планета - Україна (новий кредитор) та ТОВ „Парк розваг Планета (боржник) було укладено договір про відступлення права вимоги.

За п.п. 1.1 первісний кредитор передає новому кредиторові, а новий кредитор приймає право вимоги, що належить первісному кредиторові, у розмірі 208 100 грн і стає у цій частині кредитором за договором про надання готельних послуг від 03.02.2020, укладеним між первісним кредитором та ТОВ „Парк розваг Планета.

Отже, у ТОВ „Парк розваг Планета склалась заборгованість перед ТОВ „Парк розваг Планета - Україна за договором від 03.02.2020 в сумі 208 100 грн.

25.03.2020 між ТОВ „Парк розваг Планета та ТОВ „Парк розваг Планета - Україна укладено договір про зарахування зустрічних однорідних вимог, на підставі якого сторони дійшли згоди про припинення зобов`язань у 200 000 грн. за договором № 25/10 від 25.10.2019 заліком зустрічних однорідних вимог.

За таких обставин, дію договору № 25/10 від 25.10.2019 було припинено у зв`язку з виконанням зобов`язань по ньому.

Ліквідатор просить суд визнати недійсним договір від 25.03.2020 про зарахування зустрічних однорідних вимог, укладений між ТОВ „Парк розваг Планета та ТОВ „Парк розваг Планета - Україна у зв`язку з тим, що ТОВ „Парк розваг Планета - Україна є заінтересованою особою по відношенню до банкрута.

Так, станом на час укладання договору від 25.03.2020 засновник та керівник ТОВ „Парк розваг Планета - Україна та ТОВ „Парк розваг Планета - Україна є одні й ті ж самі особи, а саме Йоров Я.В. директор, ОСОБА_3 засновник, про що надано витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань.

Договір від 25.03.2020 про зарахування зустрічних однорідних вимог, підписаний з обох сторін однією особою - директором Йоровим Я. В.

За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Отже, юридична особа вчиняє правочини також через свої органи, що за приписами ст. 237 ЦК утворює правовідношення представництва.

Згідно з ч. 3 статті 238 Цивільного кодексу України представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

З аналізу наведеної норми вбачається, що правочин завжди має вчинятися в інтересах сторони, яку представляють.

Задля запобігання можливих зловживань з боку представника та забезпечення інтересів цієї особи, представнику заборонено вчиняти представницький правочин у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є.

Таким чином, обставини, викладені в запереченні ТОВ „Парк розваг Планета - Україна не відповідають приписам законодавства.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5, 6 ст.203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства правочини, вчинені боржником після відкриття провадження у справі про банкрутство або протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора, якщо вони завдали збитків боржнику або кредиторам.

Правочини, вчинені боржником протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора також з таких підстав, зокрема, боржник уклав договір із заінтересованою особою.

За змістом ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства заінтересовані особи стосовно боржника - юридична особа, створена за участю боржника, юридична особа, що здійснює контроль над боржником, юридична або фізична особа, контроль над якою здійснює боржник, юридична особа, з якою боржник перебуває під контролем третьої особи, власники (учасники, акціонери) боржника, керівник боржника, особи, які входять до складу органів управління боржника, головний бухгалтер (бухгалтер) боржника, у тому числі звільнені з роботи за три роки до відкриття провадження у справі про банкрутство, а також особи, які перебувають у родинних стосунках із зазначеними особами та фізичною особою - боржником, а саме: подружжя та їхні діти, батьки, брати, сестри, онуки, а також інші особи, щодо яких наявні обґрунтовані підстави вважати їх заінтересованими; для цілей цього Кодексу заінтересованими особами стосовно арбітражного керуючого чи кредиторів визнаються особи в такому самому переліку, як і заінтересовані особи стосовно боржника.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Відповідно до ч.1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ч.1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, з аналізу наведених норм та викладених обставин, суд вважає вимоги ліквідатора, обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене суд, вбачає підстави для задоволення заяви ліквідатора (вх. № 3-179/22) та визнання недійсним договору зарахування зустрічних однорідних вимог від 25.03.2020, укладеного між ТОВ „Парк розваг Планета та ТОВ „Парк розваг Планета - Україна, як такий що суперечить ч. 3 ст. 328 Цивільного кодексу України та підпадає під приписи ч. 2 ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства, як такий, що укладений із заінтересованою особою.

Керуючись ст. 7, ст. 42, ст. ст. 58-67 Кодексу України з процедур банкрутства, ч. 3 ст. 238 Цивільного кодексу України, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву ліквідатора ТОВ „Парк розваг Планета арбітражного керуючого Карасюка О.В. (вх. № 3-179/22) про визнання недійсним договору зарахування зустрічних однорідних вимог від 25.03.2020, укладеного між ТОВ „Парк розваг Планета та ТОВ „Парк розваг Планета - Україна задовольнити.

2. Визнати недійсним договір зарахування зустрічних однорідних вимог від 25.03.2020, укладений між ТОВ „Парк розваг Планета (65098, м. Одеса, пров. Дорбуду, 5, код 43029871) та ТОВ „Парк розваг Планета - Україна (65063, м. Одеса, вул. Армійська, 23, кв. 39, код 43010635).

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена у відповідності до ст.ст. 254, 255 ГПК України .

Повний текст ухвали складено та підписано 23.02.2023.

Суддя Г.А. Лепеха