ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2023 р. м. Київ Справа № 911/1115/22

м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16/108

Господарський суд Київської області

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., секретар судового засідання Сорока П.М., розглянув матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Гаван" Плюс"

74900, Херсонська область, Каховський район, місто Нова Каховка, вулиця Першотравнева, будинок 17,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротехсоюз"

08623, Київська область, Васильківський район, селище міського типу Калинівка, вулиця Залізнична, будинок 49,

про стягнення завдатку за договором купівлі-продажу

за участі представників сторін:

позивача: Уланівський С.Є., посвідчення №518 від 07.12.2011, ордер серії ВТ №1020510 від 01.07.2022;

відповідача: Єремов М.С., посвідчення №1630 від 21.05.2019, ордер серії ВК №1038139 від 05.09.2022,

Обставини справи:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява (вх. №975/22 від 15.07.2022) Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Гаван" Плюс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротехсоюз" про стягнення коштів за договором купівлі-продажу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем розірвано договір купівлі-продажу від 18.11.2021 № VL.11.21-59, а відповідач не повернув завдаток, що перерахований йому позивачем за цим договором.

Судом перевірено позовну заяву і додані до неї документи на відповідність вимогам статей 162, 164, 172, частині 5 статті 174, статті 175 Господарського процесуального кодексу України та встановлена їх невідповідність вимогам пункту 8 частини 3 статті 162, пункту 2 частини 1 статті 164 та частині 1 статті 172 цього Кодексу.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.07.2022 позовну заяву (вх. №975/22 від 15.07.2022) залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про усунення недоліків (вх. №9621/22 від 01.08.2022) разом з письмовими поясненнями (вх. №9621/22 від 01.08.2022), відповідно до яких позивач усунув недоліки позовної заяви.

Судом встановлено, що позовна заява і додані до неї документи відповідають вимогам статей 162, 164, 172, частині 5 статті 174, статті 175 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на вказане, суд дійшов висновку про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 23.08.2022 судом прийнято до свого провадження справу №911/1115/22 та призначено проведення підготовчого засідання суду на 13.09.2022.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про вступ у справу представника (вх. №1135/22 від 09.09.2022).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог (вх. №12294/22 від 13.09.2022).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи (вх. №12319/22 від 13.09.2022).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про повідомлення про судові витрати (вх. №12320/22 від 13.09.2022).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання про продовження строку на подання відзиву на позовну заяву (вх. №12291/22 від 13.09.2022).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.09.2022 підготовче засідання відкладено на 11.10.2022.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №13283/22 від 29.09.2022).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання про письмове опитування Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Гаван" Плюс" в особі керівника та головного бухгалтера (вх. №13306/22 від 29.09.2022).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання про забезпечення судових витрат (вх. №13284/22 від 29.09.2022).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.10.2022 у задоволенні клопотання (вх. №13284/22 від 29.09.2022) Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротехсоюз" про забезпечення судових витрат у справі № 911/1115/22 відмовлено повністю.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшло заперечення проти клопотання про письмове опитування (вх. №14087/22 від 11.10.2022).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх. №14088/22 від 11.10.2022).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх. №1330/22 від 11.10.2022).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.10.2022 підготовче засідання відкладено на 15.11.2022.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання про призначення експертизи (вх. №14162/22 від 12.10.2022).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи (вх. №16335/22 від 15.11.2022).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.11.2022 підготовче засідання відкладено на 29.11.2022.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшли заперечення проти клопотання про долучення документів до матеріалів справи (вх. №17120/22 від 25.11.2022).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про повернення без розгляду заперечення на відповідь на відзив (вх. №17119/22 від 25.11.2022).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшли письмові пояснення на клопотання відповідача про призначення експертизи (вх. №17148/22 від 28.11.2022).

У судовому засіданні 29.11.2022 оголошено перерву до 13.12.2022.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи (вх. №18332/22 від 13.12.2022).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшли додаткові письмові пояснення (вх. №18339/22 від 13.12.2022).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи (вх. №18346/22 від 13.12.2022).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи (вх. №18416/22 від 13.12.2022).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.12.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 10.01.2023.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи (вх. №464/23 від 10.01.2023).

У судовому засіданні 10.01.2023 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

За результатами розгляду матеріалів справи, дослідження доказів та оцінки їх у сукупності, суд -

встановив:

1. Правовідносини сторін

18.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Гаван" Плюс" (далі - позивач або покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агротехсоюз" (далі - відповідач або продавець) укладено договір купівлі-продажу №VL.11.21-59. Відповідно до пункту 1.1. даного договору продавець зобов`язується поставити покупцю сільськогосподарську техніку - Кругову систему Valley FP310, Fp320, Fp325, FP365 та FP410 виробництва фірми Valmont в кількості 14 шт. Пункт 3.3. договору передбачає, що продавець зобов`язується поставити покупцеві товар до 15.04.2022. Пункт 4.1. договору передбачає, що розрахунки за товар проводяться в національній валюті України - гривні за курсом до долару США (найвищий курс продажу Долару Міжбанківського Валютного Ринку (ASK), на дату платежу.

Пункт 4.4. договору передбачає, що покупець зобов`язується сплатити продавцю вартість (ціну) товару в національній валюті України, за курсом долару США, визначеним згідно з пунктом 4.2. договору такими частинами:

- 4.4.1. - завдаток у розмірі 20% від загальної вартості товару, а саме: грошовий еквівалент 210000,00 доларів США, що становило на дату платежу - 5575500,00 гривень, (в тому числі ПДВ 929250,00 гривень);

- 4.4.2. - 25% від загальної вартості товару, а саме: грошовий еквівалент 262500,00 доларів США, що становить 6969375,00 гривень, (в тому числі ПДВ - 1161562,50 грн.) покупець зобов`язується перерахувати на рахунок продавця протягом 5 робочих днів з моменту введення в експлуатацію товару.

Пункт 5.1. договору передбачає, що продавець зобов`язаний своєчасно поставити товар згідно з умовами даного договору.

На виконання пункту 4.4.1. договору позивач перерахував завдаток на підставі рахунку №138967 від 18 листопада 2021 року - грошовий еквівалент 210000,00 доларів США, що становило на дату платежу - 5575500,00 гривень, в тому числі ПДВ 929250,00 гривень).

2. Аргументи позивача

Позивач зазначає, що 04.04.2022 від відповідача надійшов лист №32, відповідно до якого відповідач визнав, що у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України Президентом України 24.02.2022 прийнято Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України від 24.02.2022 № 2102- IX, і яким в Україні із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб. Керуючись статтями 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», Торгово-промисловою палатою України листом від 28.02.2022 №2024/02.07.1 засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а саме: військову агресію Російської Федерації проти України. Відповідно до розділу «Форс-мажор» договору №VL.11.21-59 від 18.11.202, укладеного з позивачем, відповідач інформує, що зазначені обставини для ТОВ «Агротехсоюз» з 24.02.2022 і до їх офіційного закінчення є надзвичайними та такими, що можуть призвести до неналежного виконання підприємством своїх договірних зобов`язань. Зважаючи на вищезазначені обставини та невиконання відповідачем пункту 3.3. договору, а саме те, що до 15.04.2022 товар не поставлено, позивач розірвав (припинив) з 26.05.2022 договір купівлі-продажу №VL.11.21-59 від 18.11.2021.

Відповідно до пункту 7.4. договору якщо термін дії вищезазначених обставин непереборної сили буде перевищувати 3 місяці, будь-яка зі сторін матиме право припинити дію цього договору, письмово попередивши інші сторони не менш ніж за 10 днів до очікуваної дати припинення договору. Пункт 7.5. договору передбачає, що у випадку припинення договору внаслідок обставин непереборної сили та непоставки предмету договору на дату такого припинення, продавець повертає покупцю отриману оплату за цим договором протягом 10 днів, з дати отримання письмового повідомлення про розірвання договору.

14.04.2022 на електронну пошту відповідача позивачем направлений лист №14/04 про розірвання договору та повернення коштів. 28.04.2022 від відповідача надійшов лист №041, відповідно до якого відповідач визнав, що обставини непереборної сили стали причиною невиконання ним своїх договірних зобов`язань, а саме те, що він не поставив до 15.04.2022 товар позивачу. Також у листі відповідачем зазначено, що право на дострокове припинення договору позивач матиме лише з 25.05.2022 - термін, коли дії обставини непереборної сили будуть перевищувати три місяці. Також у вищезазначеному листі відповідач посилається на постачання 14.02.2022 позивачу 14 штук «фільтрів для дощувальних машин ФДМ 2,4/7000/200ф» за ціною 1700 доларів США з ПДВ за 1 штуку всього на суму 23800,00 доларів США з ПДВ та 19.01.2022 - 56 штук «анкер д.22 L-450 з гайкою та двома шайбами» для облаштування майданчиків для дощувальних машин всього на суму 840 доларів США з ПДВ. В порушення умов пункту 4.1. договору, відповідач не зазначив еквівалентну суму в національній валюті України - гривні за курсом до долару США (найвищий курс продажу долару Міжбанківського Валютного Ринку (ASK), на дату платежу.

Зазначеного вище обладнання позивач не отримував. На прохання позивача надати відповідні накладні на підтвердження поставки вищезазначеного обладнання, відповідач не відповів.

16.05.2022 на адресу відповідача електронною поштою та через відділення Укрпошти направлена заява №16/05 від 16.05.2022 про розірвання договору купівлі-продажу з 26.05.2022 та повернення грошових коштів в термін до 07.06.2022.

24.05.2022 від відповідача надійшов лист №058, відповідно до якого відповідач, у порушення умов договору зазначає про розірвання договору, умисно помилково посилаючись на розірвання договору на підставі пункту 8.9. договору, а не пунктів 7.4. та 7.5., які раніше були визнані відповідачем. Також відповідач надіслав підписаний ним, в односторонньому порядку складений акт прийому-передачі від 24.05.2022 до договору купівлі-продажу №VL.11.21-59 від 18.11.2021, чим, на думку позивача, порушив усі встановлені вимоги законодавства.

Також позивач зазначає, що 02.06.2022, після отримання заяви від позивача про розірвання договору та повернення коштів, відповідачем перераховано на розрахунковий рахунок позивача 120000,00 грн.

Крім цього, позивач зауважив, що 21.06.2022 ним направлена відповідачу електронною поштою та через відділення Укрпошти претензія №37/06 про повернення грошових коштів у термін до 30.06.2022. Зазначену претензію відповідач залишив без задоволення, відповідь на неї не надіслав.

3. Аргументи відповідача

Відповідач відзначає, що в порушення умов договору сума завдатку, яка становить 20% від загальної вартості товару (210000,00 доларів США) не була сплачена позивачем вчасно, що визнається позивачем та підтверджується долученими до матеріалів справи доказами. Зазначену суму завдатку позивач повністю сплатив лише 28.12.2021 (6-й платіж у розмірі 1000000,00 грн.).

Пунктом 3.3. договору визначено, що продавець зобов`язується поставити покупцеві товар до 15.04.2022. У свою чергу, пунктом 4.7. договору сторони узгодили, що у разі прострочення оплати частин платежів у строки, що визначені у підпунктах 4.4.1.-4.4.3. цього договору, строк поставки, вказаний у пункті 3.3. цього договору, зміщується на термін такого прострочення.

Відповідач зазначає, що до комплекту Кругових систем Valley входять, у тому числі, фільтри грубої очистки (про це вказано в дизайні-специфікації (додаток № 3 до договору).

Відповідач стверджує, що після того, як сума завдатку була отримана на рахунок відповідача, ним організовано та здійснено перевезення та поставку позивачу 14 шт. фільтрів для дощувальних машин ФДМ 2,4/7000/200ф (за кількістю одиниць Кругових систем) вартістю 1700 доларів США за 1 штуку або всього на суму 23800,00 доларів США та 19.01.2022 - 56 шт. «анкер д.22L-450 з гайкою та двома шайбами» для облаштування майданчиків для зрощувальних машин всього на суму 840 доларів США. Загальна вартість обладнання, що було поставлено, становить 24640,00 доларів США.

На підтвердження вищеозначеного відповідачем подані копії товарно-транспортної накладної від 14.02.2022, договору №4 від 18.01.2017, видаткової накладної №528 від 14.02.2022, заяви свідка ОСОБА_1 від 23.09.2022 №1162.

Відповідач стверджує, що вказані фільтри були перевезені ним від ТОВ «Полігон-Авто» з м. Запоріжжя, вул. Антенна, 11 до с. Богданівка, вул. Спеціалістів, 25, Каховського району Херсонської області, де фактично знаходилися виробничі потужності підприємства ТОВ «Агрофірма «Гаван» Плюс» (фактичне місцезнаходження, що вказано у договорі).

Також відповідач зазначає, що конструкція кругових зрошувальних машин є досить складною та громіздкою, через це поставка обладнання відбувається частинами, оскільки досить велика частина складових - це трубчаті елементи.

Тому інші складові Кругової системи Valley FP310 (модель 8120), а саме: 3 комплекти відповідно до дизайну-специфікації (додаток № 3 до договору) для поставки Кругової системи Valley FP310 (без фільтру для дощувальних машин ФДМ 2,4/7000/200ф), попередньо були завезені та знаходилися на орендованому компанією ТОВ «Агротехсоюз» майданчику у компанії ПП «Агрофірма «Гаван» за адресою: Херсонська обл., Каховський р-н, с. Цукури, вул. Південна (копії заяви свідка ОСОБА_1 від 23.09.2022 № 1162 та договору оренди від 01.10.2019 з додатками, рахунками-фактури, листи відповідача від 28.04.2022 №041, від 24.05.2022 №058 додані відповідачем до відзиву). Відповідач наголошує на тому, що вказана компанія пов`язана з позивачем через керівника - засновника, та має спільну з позивачем адресу: АДРЕСА_1 .

Відповідач відзначає, що він пропонував позивачу змінити умови договору в частині поставки 3-х комплектів Кругової системи Valley FP310 (модель 8120) вартістю 216720,00 доларів США, що підтверджується листами відповідача від 28.04.2022 №041, від 24.05.2022 №058. Домовленості про припинення договору та узгодження умов поставки чи повернення вже поставленого обладнання з позивачем не вдалось досягти.

Також відповідач зазначає, що посилання у листі від 28.04.2022 № 041 про те, що «ТОВ «Агротехсоюз» не у повному обсязі здійснив поставку до 15.04.2022 товару було технічною опискою. Також технічною опискою було те, що право на дострокове припинення договору позивач матиме лише з 25.05.2022. За твердженнями відповідача, йшлося про те, що у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації відповідач може не поставити позивачу товар в повному обсязі, у майбутньому, у встановлені договором строки.

Також відповідач у відзиві зазначає, що позивачем не додано до позову належних доказів на підтвердження здійснення 02.06.2022 відповідачем оплати у розмірі 120000,00 грн. Відповідач посилається на те, що оригінал долученого до позовної заяви платіжного доручення № 1206 від 02.06.2022 не може знаходитись у позивача, тому що він не є ініціатором виконання платіжної операції на суму 120000,00 грн.

Окрім іншого, відповідач відзначає, що відповідно до пункту 10.4. договору, при узгодженні дій, пов`язаних з виконанням цього договору, сторони можуть обмінюватися факсимільними та електронними варіантами листів та інших документів. Сторони домовилися, що обмін такими листами та іншими документами вважатиметься правочином у спрощеній письмовій формі та є невід`ємною частиною цього договору, лише у разі надсилання та отримання їх іншою стороною за адресами та реквізитами, що вказані у цьому договорі. В іншому випадку, відповідальність за всі негативні наслідки, які виникнуть в разі неповідомлення про зміни, несе сторона, винна в такому неповідомленні.

Враховуючи вищевикладене, відповідач вважає, що будь-які листи, інформування, договори (додаткові договори) можуть братися до уваги як правочин, на підставі якого виникають права та обов`язки сторін, лише в тому випадку, коли після надсилання електронної копії (скан чи фото) на e-mail, що вказані в договорі, сторони обміняються оригіналами цих листів. У відповідача відсутні оригінали листів позивача №14/04 від 14.04.2022, №16/05 від 16.05.2022, №24/05 від 24.05.2022.

Зважаючи на вищезазначене, відповідач вважає, що вказані листи не повинні братися судом до уваги як правочин, на підставі яких виникають права та обов`язки у відповідача.

Відповідач також наголошує, що з переліку всіх листів, які наявні у матеріалах справи та на які посилається позивач, як на підставу позовних вимог, лише претензія щодо повернення коштів від 21.06.2022 № 37/06 була надіслана через відділення АТ «Укрпошта». Всі інші листи надсилалися з електронної пошти . Також, у порушення умов договору листи позивача № 14/04 від 14.04.2022 та №24/05 від 24.05.2022 надіслані з на , що не відповідає e-mail, що вказаний у договорі, а саме: . Зі сторони відповідача, листи №058 від 24.05.2022 та №041 від 28.04.2022 також були надіслані на e-mail: не з e-mail: , що вказаний у договорі. Таким чином, відповідач вважає, що листи позивача №14/04 від 14.04.2022, №24/05 від 24.05.2022 та листи відповідача №058 від 24.05.2022, №041 від 28.04.2022 не вважаються правочином у спрощеній письмовій формі та вони не є невід`ємною частиною договору.

У позовній заяві позивач вказує на те, що лист від 16.05.2022 № 16/05 надіслано на електронну адресу відповідача електронною поштою та через відділення Укрпошти. Натомість, відповідач не отримував від позивача оригіналу листа від 16.05.2022 № 16/05, надісланого через відділення АТ «Укрпошта». Таким чином, відповідач вважає вказаний документ неналежним, недопустимим та недостовірним доказом.

4. Норми права, що підлягають застосуванню

За змістом статей 11, 509, 627 Цивільного Кодексу України та статті 179 Господарського кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, що передбачені цим Кодексом.

Відповідно до статті 610 Господарського кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Укладений сторонами договір за своїм змістом є договором поставки товару та є належною правовою підставою для виникнення у сторін взаємних прав та обов`язків, обумовлених цим договором.

Відповідно до статті 524 Цивільного кодексу України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. У той же час, сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Також, згідно зі статтею 533 Цивільного кодексу України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до статті 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Частиною першою статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» визначено, що торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

У частині другій статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» зазначається, що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами.

5. Фактичні обставини, встановлені судом, докази, що прийняті та відхилені судом, мотиви прийняття або відхилення кожного доказу та аргументу, викладеного сторонами у матеріалах справи та висновки суду за результатами розгляду справи

5.1. Стосовно тверджень відповідача про фактичну поставку позивачу частини товару за договором купівлі-продажу №VL.11.21-59.

Відповідачем, на підтвердження постачання 14 фільтрів для дощувальних машин ФДМ 2.4/7000/200ф, надано суду товарно-транспортну накладну від 14.02.2022 та видаткову накладну №528 від 14.02.2022. Суд зазначає, що дані документи складені між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Полігон-Авто». При їх дослідженні встановлено, що в товарно-транспортній накладній у графі «пункт розвантаження» зазначено адресу позивача, а саме: Херсонська обл., Каховський р-н, с. Богданівка, вул. Спеціалістів, буд. 25. Ця ж адреса зазначена і в пункті видаткової накладної «адреса доставки». У той же час, ані товарно-транспортна накладна, ані видаткова накладна, не містять підписів чи інших відміток представників позивача.

Стосовно поставки 3-х комплектів кругової системи Valley FP310 (модель 8120), суд відзначає, що вони були поставлені не позивачу, а на майданчик, що орендується самим відповідачем за адресою: Херсонська обл., Каховський р-н, с. Цукури, вул. Південна. Зокрема, в наданій відповідачем бухгалтерській довідці №174 від 01.12.2022 наведена інформація про залишки на складах станом на 31.12.2021. Слід відзначити, що у даній довідці відсутні саме комплекти кругової системи Valley FP310, але у колонці «зміст проводки» фігурують склади відповідача «Калинівка» та «Цукури». Суд зауважує, що відповідно до пункту 3.1. договору купівлі-продажу №VL.11.21-59, продавець поставляє товар покупцю на умовах DDP франко-склад покупця (74834, Херсонська обл., Каховський р-н, с. Богданівка, вул. Спеціалістів, буд. 25) (згідно з правилами «Інкотермс-2010»), якщо інше не буде узгоджено сторонами окремо. Відповідачем не надано доказів узгодження адреси поставки, відмінної від вказаної у договорі. Таким чином, суд дійшов висновку, що переміщення 3-х комплектів кругової системи Valley FP310 на майданчик за адресою: Херсонська обл., Каховський р-н, с. Цукури, вул. Південна, є внутрішнім переміщенням товару між складами відповідача та не свідчить про поставку даного товару позивачу.

Окрім цього, відповідно до пункту 3.2. договору купівлі-продажу №VL.11.21-59, приймання товару за кількістю проводиться на підставі і згідно із специфікацією та підписанням представниками сторін акту приймання-передачі товару.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Також в юриспруденції широко застосовується принцип "pacta sunt servanda" або у перекладі з латини - договорів необхідно дотримуватись. Так, наприклад, статтею 26 Віденської конвенції про право міжнародних договорів закріплено принцип pacta sunt servanda, відповідно до якого кожен чинний договір є обов`язковим для його учасників і повинен добросовісно виконуватися.

Отже, спираючись на норми договору купівлі-продажу №VL.11.21-59, єдиним належним доказом поставки товару позивачу є саме акт приймання-передачі. Але такий доказ відсутній у матеріалах справи, а тому суд дійшов висновку, що товар не був поставлений позивачу, ані повністю, ані частково.

Доводи відповідача щодо наявності родинних стосунків між керівником позивача та керівником юридичної особи, якій належить майданчик за адресою: Херсонська обл., Каховський р-н, с. Цукури, вул. Південна, куди, за твердженнями відповідача, ним поставлений товар, не спростовують вищевикладених висновків суду про відсутність належних доказів передачі товару позивачу.

5.2. Стосовно розірвання договору купівлі-продажу №VL.11.21-59.

Листом від 21.03.2022 №32 відповідач повідомив позивачу таке: «У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Президентом України 24.02.2022 прийнято Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, і яким в Україні із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб. Керуючись статтями 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», Торгово-промисловою палатою України листом від 28.02.2022 № 2024/02.07.1 засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а саме - військову агресію Російської Федерації проти України. Відповідно до розділу «Форс-мажор» договору № VL.11.21 - 59 від 18 листопада 2021 року, укладеного з Вами, інформуємо, що зазначені обставини для ТОВ «Агротехсоюз» з 24.02.2022 і до їх офіційного закінчення є надзвичайними, та такими, що можуть призвести до неналежного виконання підприємством своїх Договірних зобов`язань. Одночасно повідомляємо, що ТОВ «Агротехсоюз» вживає усі можливі та доступні заходи для своєчасного виконання своїх зобов`язань.».

Суд вважає зміст даного листа однозначним та таким що не викликає двозначних тлумачень.

Також суд враховує загальновідомий факт захоплення окупантом території Херсонської області та безпосереднього місцезнаходження позивача - села Богданівка Каховського району.

Згідно з частиною 3 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Зокрема, в постанові Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 922/3946/16 зазначено, що загальновідомі факти не потребують доказування лише тоді, коли вони визнані такими судом. Загальновідомість того чи іншого факту може мати різні межі. Він може бути відомий у межах країни, окремої області, населеного пункту. Це об`єктивні межі загальновідомості певного юридичного факту.

Також, у постанові Верховного Суду від 10.03.2020 у справі № 910/8395/19 зазначено таке: "Так, загальновідомими обставинами є такі обставини, що відомі широкому загалу, зокрема, суду та особам, які беруть участь у справі. Загальновідомість того чи іншого факту є відносною і залежить від часу, що сплинув після події, поширеності інформації про подію в певній місцевості."

Виходячи з листа відповідача від 21.03.2022 №32 та факту захоплення окупантом території Херсонської області, суд дійшов висновку, що обставини непереборної сили визнані сторонами та настали у спірних правовідносинах, як для відповідача, так і для позивача.

Відповідно до пункту 7.4. договору купівлі-продажу №VL.11.21-59, якщо термін дії обставин непереборної сили буде перевищувати три місяці, то будь-яка зі сторін матиме право припинити дію договору, письмово попередивши іншу сторону не менш, ніж за десять днів до очікуваної дати припинення.

У постанові Верховного Суду від 08.09.2021 у справі №727/898/19 зазначено: «У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим (частина третя статті 651 ЦК України). У цивільному законодавстві закріплено конструкцію «розірвання договору» (статті 651 - 654 ЦК України). Вона охоплює собою розірвання договору: за згодою (домовленістю) сторін; за рішенням суду; внаслідок односторонньої відмови від договору. У спеціальних нормах ЦК України досить часто використовується формулювання «відмова від договору» (наприклад, у статтях 665, 739, 766, 782). Односторонню відмову від договору в тих випадках, коли вона допускається законом або договором, слід кваліфікувати як односторонній правочин, оскільки вона є волевиявленням особи, спеціально спрямованим на припинення цивільних прав та обов`язків.».

На виконання умов пункту 7.4. договору, позивач 16.05.2022 направив електронною поштою відповідачу лист №16/05, яким розривав договір купівлі-продажу №VL.11.21-59 з 26.05.2022 та просив повернути вже оплачену за договором суму у розмірі 210000,00 доларів США. Відповідач, також електронною поштою, надіслав позивачу лист №058 від 24.05.2022 такого змісту: «На Ваш лист від вих. № 16/05 від 16.05.2022 ТОВ «Агротехсоюз» повідомляє наступне. Зважаючи на викладене у вашому листі, для розгляду питання про припинення договору купівлі-продажу № VL.11.21-59 від 18.11.2021, просимо надати інформацію про те, в який спосіб та строк Вами буде повернуто вже завезене нами обладнання на нашу адресу: Київська область, Фастівський (Васильківський) район, вул. Залізнична, 49. Звертаємо Вашу увагу, що у відповідності до п.5.3в зазначеного договору Покупець повинен зберігати Товар, не прийнятий від Продавця (перевізника). Окрім цього, повідомляємо Вам, що раніше сплачений Вами завдаток буде залишеним у Продавця на підставі умови п. 8.9. Договору, яким визначено, що завдаток залишається у Продавця також у разі припинення Договору...».

Відповідно до частини 1 статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

У постанові Верховного Суду від 27.11.2018 у справі №914/2505/17 зазначено: «Обмін сторонами інформацією при виконанні договірних зобов`язань шляхом надіслання електронних листів уже давно став частиною ділових звичаїв в Україні...» та «...здійснення електронної переписки як усталеного звичаю ділового обороту в Україні, що не вимагає договірного врегулювання та визнається цивільним звичаєм за статтею 7 ЦК України.».

Суд врахував позицію Верховного Суду та дійшов висновку, що листування в електронній формі в даних правовідносинах є належним способом комунікації. Попри надсилання листів на адреси, що не зазначені у договорі, листи отримувались сторонами і їх неодноразово надсилали обидві сторони, а також вказане листування сторін, зокрема, призвело до матеріальних наслідків, а саме: повернення відповідачем частини оплати за договором у розмірі 120000,00 грн.

У заявах по суті справи відповідач зауважив, що позивач здійснив остаточну оплату завдатку із порушенням строків, що встановлені підпунктом 4.4.1. договору купівлі-продажу №VL.11.21-59, а саме: 28.11.2021, замість обумовленої дати - 19.11.2021. У той же час, пунктом 4.7. договору сторони узгодили, що у разі прострочення оплати частин платежів у строки, що визначені у підпунктах 4.4.1.-4.4.3. цього договору, строк поставки, вказаний у пункті 3.3. цього договору, зміщується на термін такого прострочення.

Оплата завдатку була здійснена із запізненням у 39 календарних днів, тобто, відповідно до пункту 4.7. договору купівлі-продажу №VL.11.21-59, строк поставки товару змістився до 24.05.2022. Таким чином, не зважаючи на прострочення платежу, поставка товару мала відбутись до дати, з якої позивач розірвав договір в односторонньому порядку, а саме: 26.05.2022.

Таким чином, суд встановив, що відповідачем не виконано зобов`язань з поставки товару за договором у встановлені строки, а тому позивач відповідно до пункту 7.4. договору купівлі-продажу №VL.11.21-59 мав право в односторонньому порядку розірвати договір та витребувати повернення завдатку.

5.3. Стосовно правомірності вимоги позивача про повернення завдатку.

У постанові Верховного Суду від 17.06.2021 у справі 711/5065/15-ц зазначається: «Згідно зі статтею 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Правові наслідки порушення або припинення зобов`язання, забезпеченого завдатком передбачені вимогами статті 571 ЦК України, зокрема: якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора; якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості; сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором; у разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню. За змістом наведених норм ЦК України завдаток є доказом існування зобов`язання, виконує платіжну функцію та є способом забезпечення виконання зобов`язання. Згідно з положеннями статей 546, 548 ЦК України завдатком може бути забезпечене лише дійсне зобов`язання, яке випливає із договору, укладеного сторонами.».

Суд встановив, що перший платіж за договором купівлі-продажу №VL.11.21-59 за своєю правовою природою є саме завдатком.

Суд відзначає, що в пункті 4.4.1. договору купівлі-продажу №VL.11.21-59 перший платіж у розмірі 210000,00 доларів США визначається як завдаток.

У частині 3 статті 571 Цивільного кодексу України зазначено, що у разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню.

Як вже встановлено вище судом, зобов`язання за договором відповідачем не було виконано, а тому позивач має право на повернення йому суми завдатку.

5.4. Стосовно розміру суми, що підлягає поверненню.

13.09.2022 позивач надіслав заяву про зменшення розміру позовних вимог. Зменшення вимог аргументовано перерахунком коштів, що сплачені позивачем в якості завдатку відповідно до актуального на дати платежів курсу долара США та відповідного платежу відповідача у розмірі 120000,00 грн. і його перерахунку в еквівалент у іноземній валюті - долару США. Остаточна сума вимог за даною заявою становить 207285,37 доларів США. Всі перерахунки позивача щодо сплачених як ним, так і відповідачем, сум в еквівалент в іноземній валюті - долар США, перевірені судом та є вірними.

На підтвердження оплати відповідачем 120000,00 грн., позивачем в ході розгляду справи надано виписку з банку за 02.06.2022, де у пункті «призначення» зазначено таке: «повернення коштів зг. договору №VL.11.21-59 від 18.11.2021...». Така дія відповідача підтверджує, що ним фактично було прийнято рішення щодо повернення суми завдатку, але згодом він відмовився від виконання даного зобов`язання.

У частині 2 статті 533 Цивільного кодексу України зазначається, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Також суд зазначає, що пунктом 4.6. договору купівлі-продажу №VL.11.21-59 визначено, що продавець (відповідач) на отримані від покупця (позивач) кошти в рахунок виконання зобов`язань по договору, здійснює купівлю іноземної валюти, що зазначена в пункті 2.2. (долар США) в строки та терміни, що регулюються чинними нормативними актами регулятора валютного ринку.

У пункті 2.2. договору купівлі-продажу №VL.11.21-59, зокрема, зазначено таке: «... на день здійснення оплати вартість товару та розмір платежів змінюються без додаткового погодження сторонами такої зміни прямо пропорційно до зміни курсу продажу долар США/гривня відповідно до умов цього договору.».

Суд дійшов висновку, що грошові зобов`язання за договором купівлі-продажу №VL.11.21-59 виконуються відповідно до частини 2 статті 533 Цивільного кодексу України. Крім того, зобов`язання щодо повернення завдатку є триваючим до його повного виконання, та хоч і має бути виконано у гривнях, але саме у прив`язці до еквіваленту в іноземній валюті (долар США).

6. Результати розгляду справи

6.1. Згідно з статтею 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з статтею 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування; питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд відзначає, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно, цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Отже, відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, господарський суд повинен у мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом. Викладення у рішенні лише доводів та доказів сторони, на користь якої приймається рішення, є порушенням вимог процесуального закону щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. У справі "Руїс Торіха проти Іспанії", Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994). Водночас, необхідно враховувати, що хоча національний суд і має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland) від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland) від 27.09.2001).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, суди мають також враховувати практику Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, у справах "Проніна проти України" (рішення від 18.07.2006), Трофимчук проти України (рішення від 28.10.2010), де Суд зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Водночас, Верховний Суд зазначає, що такий висновок Європейського суду з прав людини звільняє суди від обов`язку надавати детальну відповідь на кожен аргумент скаржника, проте, не свідчить про можливість взагалі ігнорувати доводи чи докази, на які посилаються сторони у справі (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27.01.2019 у справі № 910/7054/18 та від 12.02.2019 у справі № 911/1694/18).

6.2. Оцінюючи подані учасниками судового процесу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог.

7. Розподіл судових витрат

Згідно з статтею 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача у повному розмірі відповідно до остаточних позовних вимог. Решта судового збору, яка переплачена відповідно до платіжного доручення №59 від 01.08.2022, що наявне у матеріалах справи, може бути повернута позивачу за його заявою відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи вищенаведені фактичні обставини справи та керуючись статтями 13, 73, 74, 77-79, 86, 129, 232, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

вирішив:

1. Позов (вх. №975/22 від 15.07.2022) Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Гаван" Плюс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротехсоюз" про стягнення коштів за договором купівлі-продажу - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротехсоюз" (08623, Київська область, Васильківський район, селище міського типу Калинівка, вулиця Залізнична, будинок 49, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Гаван" Плюс" (74900, Херсонська область, Каховський район, місто Нова Каховка, вулиця Першотравнева, будинок 17, ) грошові кошті - завдаток, а саме: грошовий еквівалент 207285,37 доларів США (двісті сім тисяч двісті вісімдесят п`ять доларів США тридцять сім центів), що підлягає сплаті у гривнях за офіційним курсом НБУ, встановленим для відповідної валюти на день платежу та 111315,27 грн. (сто одинадцять тисяч триста п`ятнадцять гривень двадцять сім копійок) витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 28.02.2023.

Суддя С.О. Саванчук