УХВАЛА

02 березня 2023 року

м. Київ

cправа № 10/24/2011/5003(902/28/20)

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Білоуса В.В. - головуючого, Васьковського О.В., Погребняка В.Я.

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "МОРІС"

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду

від 22.04.2022

та на рішення Господарського суду Вінницької області

від 04.02.2021

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "МОРІС" в особі арбітражного керуючого Куліченка М. В.

до Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенернго"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороны відповідача: Вінницька міська рада

про витребування майна

у межах справи 10/24/2011/5003

за заявою Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області

до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "МОРІС"

про визнання банкрутом,-

ВСТАНОВИВ:

10.02.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "МОРІС" звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою від 08.02.2023 на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.04.2022 та на рішення Господарського суду Вінницької області від 04.02.2021 у справі №10/24/2011/5003(902/28/20).

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "МОРІС" у справі №10/24/2011/5003(902/28/20) визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В. В., судді - Васьковського О. В., судді - Погребняка В. Я., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.02.2023.

Пунктом 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до касаційної скарги додаються, зокрема, документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на момент подачі касаційної скарги) передбачено, що ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі - 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з підпунктом 10 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на момент подачі позовної заяви про витребування майна), за подання до господарського суду заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство ставка судового збору становила 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року було встановлено у розмірі 2 102,00 грн.

Таким чином, за подання касаційної скарги скаржник мав сплатити судовий збір в розмірі 8 408,00 грн ((2 102,00 х 2) х 200% = 8 408,00).

Проте, матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "МОРІС" не містять документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Частиною другою статті 174 вказаного Кодексу передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи зазначене, з метою усунення допущених недоліків оформлення касаційної скарги, скаржнику слід сплатити судовий збір у розмірі 8 408,00 грн, який має бути перерахований за такими реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007; код класифікації доходів бюджету: 22030102; "Судовий збір (Верховний Суд, 055)", надавши суду оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 8 408,00 грн. за подання касаційної скарги на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.04.2022 та на рішення Господарського суду Вінницької області від 04.02.2021 у справі №10/24/2011/5003(902/28/20).

Згідно вимог ч. ч. 1 та 2 ст. 288 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст оскаржуваної постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.04.2022 у справі 10/24/2011/5003(902/28/20) складено та підписано 22.04.2022. Враховуючи зазначене, останній день строку встановленого для оскарження постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.04.2022 в касаційному порядку припадав на 12.05.2022.

Скаржник звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою від 08.02.2023 на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.04.2022 у справі № 10/24/2011/5003(902/28/20) - 10.02.2023.

Проте, касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "МОРІС" від 08.02.2023 містять клопотання про поновлення пропущеного строку на подання касаційної скарги на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.04.2022 та на рішення Господарського суду Вінницької області від 04.02.2021 у справі №10/24/2011/5003(902/28/20), які мотивовані тим, що оскаржувану постанову не отримано скаржником, а неможливість вчасного подання скарги зумовлена воєнними діями проти України, ракетними обстрілами та тривалим відключенням електроенергії.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на касаційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, в тому числі спрямовані на своєчасне одержання судових рішень, а також якісну підготовку касаційної скарги, яка за своїм змістом і формою буде відповідати усім вимогам процесуального закону.

Отже, можливість поновлення судом касаційної інстанції пропущеного строку не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується з наявністю поважних причин пропуску строку звернення зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Лише факт подання стороною заяви про поновлення строку не кореспондується з автоматичним обов`язком суду поновити цей строк, оскільки заява про поновлення строку для подання касаційної скарги з огляду на приписи статті 119 ГПК України повинна містити обґрунтування поважності причин пропуску цього строку.

Згідно з частиною третьою статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Разом з тим, скаржником до касаційної скарги не додано жодних доказів на підтвердження своїх доводів щодо неотримання повного тексту оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції.

Суд відзначає, що саме лише посилання на неотримання копії судового рішення з долученням заяви (клопотання) про поновлення строку на касаційне оскарження за відсутності належних доказів отримання рішення апеляційної інстанції не є підставою для його поновлення.

При цьому, нормами Господарського процесуального кодексу України не передбачається автоматичного та безумовного поновлення строку на касаційне оскарження, у зв`язку з лише самим посиланням на дату отримання копії судового рішення чи ознайомленням з судовим рішенням. Дійсно, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку, проте для цього необхідно заявити відповідне клопотання, долучивши до нього на підтвердження поважності причин пропуску строку касаційного оскарження відповідні докази.

Вирішення судом питання щодо поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження в розумінні приписів статей 119 та 288 Господарського процесуального кодексу України можливе саме за наявності обґрунтованого клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, доводи якого підтверджено відповідними доказами.

Згідно з частиною першою статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Разом з тим, відповідно до частини четвертої статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції.

Саме по собі твердження скаржника про те, що оскаржену постанову суду апеляційної інстанції від 22.04.2022 він не отримав не розцінюється судом як належний доказ наявності підстав для поновлення строку на касаційне оскарження. Тому істинність твердження має бути підтверджена належними і допустимими доказами.

При цьому суд касаційної інстанції враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні у справі Пономарьов проти України від 03.04.2008 № 3236/03, згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами, скаргами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Ураховуючи те, що останній день перебігу процесуального строку на звернення до суду з позовом у цій справі припав на період повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, ця обставина могла унеможливити дотримання такого строку позивачем за умови надання ним до суду належних доказів того, як саме введення воєнного стану обумовило пропуск строку на звернення до суду з позовом, та могла б бути визнаною поважною причиною для поновлення процесуального строку.

Однак скаржником відповідних доводів та доказів на їх підтвердження скаржник до суду не надав.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про визнання наведених у клопотанні причин пропуску строку на касаційне оскарження неповажними, позаяк зазначені скаржником обставини не підтверджені належними доказами.

Приписами частини третьої статті 288 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що скаржником до клопотання не додано належних і допустимих доказів, які б свідчили про наявність поважних причин, що перешкоджали скаржнику звернутися до суду касаційної інстанції.

Розглянувши вищевказане клопотання, суд касаційної інстанції визнає вказані у клопотанні підстави для поновлення строку неповажними, відтак вважає, що клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з цих підстав не підлягає задоволенню, оскільки заявником касаційної скарги не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вищезазначених доводів, а отже заявником не наведено достатнього обґрунтування поважності причин пропуску встановленого законом строку на касаційне оскарження.

Частиною третьою статті 292 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними.

При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

З огляду на викладене, касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "МОРІС" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.04.2022 та на рішення Господарського суду Вінницької області від 04.02.2022 у справі №10/24/2011/5003(902/28/20) підлягає залишенню без руху на підставі ч. ч. 2, 3 ст. 292 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 234, 235, 288, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд, -

У Х В А Л И В:

1. Підстави наведені у клопотанні Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "МОРІС" про поновлення пропущеного строку на подання касаційної скарги на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.04.2022 та на рішення Господарського суду Вінницької області від 04.02.2021 у справі №10/24/2011/5003(902/28/20) - визнати неповажними.

2. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "МОРІС" 08.02.2023 на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.04.2022 та на рішення Господарського суду Вінницької області від 04.02.2021 у справі №10/24/2011/5003(902/28/20) залишити без руху.

3. Товариству з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "МОРІС" усунути недоліки касаційної скарги щодо сплати судового збору у такий спосіб:

- надавши суду оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 8 408,00 грн за подання касаційної скарги на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.04.2022 та на рішення Господарського суду Вінницької області від 04.02.2021 у справі №10/24/2011/5003(902/28/20).

4. Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "МОРІС" має право у термін, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, звернутись до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку навівши інші підстави для поновлення строку.

5. Документи про усунення недоліків касаційної скарги та заяву про поновлення строку направляти до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О .Копиленка, 6.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.В. Білоус

Судді О.В. Васьковський

В.Я. Погребняк