ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2023 р. м. Житомир Справа № 906/137/23

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Соловей Л.А.

при секретарі судового засідання: Васильєвій Т.О.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк " (м.Київ)

до Фізичної особи-підприємця Кухаренка Віктора Дмитровича (с.Скрагліка Бердичівського району Житомирської області)

про стягнення 76532,59грн

Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Кухаренка Віктора Дмитровича про стягнення 76532,59грн, з яких: 73635,60грн заборгованості по кредиту, 2896,99грн заборгованості по відсотках.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов кредитного договору №R300335/61704/857271 від 17.04.2020 в частині своєчасного повернення кредиту.

Ухвалою суду від 27.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 27.02.2023.

14.02.2023 до суду надійшла заява позивача про розгляд справи без участі АТ "Райффайзен Банк" №114/5-К-284394 від 07.02.2023, в якій заявник просить здійснювати розгляд справи без участі його представника.

Відповідач правом участі в судовому засіданні не скористався, пояснень причин неявки суду не надав.

Відповідно до інформації з офіційного сайту ПАТ "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, відправлення за №113 (копія ухвали суду від 27.01.2023 у справі №906/137/23), надіслане відповідачу, та вручено останньому особисто 03.02.2023.

Тобто, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Згідно із ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Будь-яких письмових заяв і клопотань щодо відкладення розгляду справи, а також відзиву на позовну заяву, на день розгляду справи від відповідача до суду не надійшло.

З огляду на вищезазначене суд приходить висновку, що відповідача належним чином було повідомлено про дане судове засідання. Неявка останнього є підставою до розгляду справи за його відсутності, що передбачено п.1 ч.3 ст.202 ГПК України.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

17.04.2020 між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є Акціонерне товариство "Райффайзен Банк") (кредитор, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Кухаренком Віктором Дмитровичем (позичальник, відповідач) укладено кредитний договір №R300335/61704/857251 (а.с.8-13), відповідно до умов якого кредитор зобов`язався надати позичальнику кредит у формі невідновлювальної кредитної лінії з лімітом в сумі 216000,00грн, а позичальник зобов`язався використати кредит за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, а також виконати інші зобов`язання, визначені договором (п.1.1. кредитного договору).

Кінцевий термін погашення кредиту - 29.03.2022, або інша дата, визначена відповідно статті 8 договору (п.1.2. кредитного договору).

Згідно із п.1.3. кредитного договору кредит надається позичальнику на погашення боргових зобов`язань, які виникли згідно умов кредитного договору №011/1846/135999 від 08.05.2013, укладеного між позичальником та кредитором.

Протягом всього строку фактичного користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати щомісяця кредитору проценти, розмір яких розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 27% річних (п.2.1. кредитного договору).

Відповідно до п.2.2. кредитного договору нарахування процентів за кредитом здійснюється не рідше одного разу на місяць, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та році. Проценти нараховуються на залишок фактичної заборгованості позичальника за кредитом протягом всього строку користування кредитом. При розрахунку процентів враховується день видачі кредиту (частини кредиту); останній день строку користування кредитом не враховується.

Пунктом 3.1. кредитного договору визначено, що обов`язковими умовами надання позичальнику кредиту є: наявність поточного рахунку позичальника, відкритого в установі кредитора; підписання графіку погашення заборгованості (додаток №1 до договору); наявність заборгованості позичальника перед кредитором за кредитним договором.

Відповідно до п.3.2. кредитного договору на умовах договору, після виконання позичальником обов`язкових умов, вказаних в пунктів п.3.1. договору, кредитор на підставі письмової заяви позичальника, протягом 2 банківських днів з дати її отримання, надає кредитні кошти в розмірі фактичної заборгованості позичальника за кредитним договором (п.1.3. договору) на дату видачі кредиту, але не більше суми , визначеної в п.1.1. договору.

Позичальник здійснює повернення кредиту та сплату процентів щомісячно ануїтетними (однаковими) платежами в розмірі згідно з графіком. (п.4.2. кредитного договору).

У п.4.6. кредитного договору сторони погодили, що при простроченні повернення кредиту проценти нараховуються за весь строк фактичного користування кредитом на суму фактичної заборгованості, в тому числі, протягом строку такого прострочення, та підлягають сплаті додатково до сум, передбачених графіком.

Відповідно до п.8.1. кредитного договору у разі настання обставин дефолту (невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань (обов`язків) за договором, а також інші обставини які, на думку кредитора, свідчать про те, що зобов`язання позичальника за договором не будуть виконані), кредитор має безумовне право на власний розсуд без необхідності укладення будь-яких додаткових угод (договорів) вжити один або декілька заходів, зокрема, вимагати дострокового повного/часткового виконання позичальником зобов`язань за договором.

Додатком №1 до кредитного договору сторони встановили графік погашення заборгованості за кредитом та сплати процентів (а.с.14).

На виконання умов кредитного договору та на підставі листа відповідача від 23.04.2020, позивачем на рахунок ФОП Кухаренка В.Д. було перераховано 206382,63грн, що підтверджується випискою по рахунку позичальника (а.с.18).

У зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору, позивач звертався до відповідача з вимогою №114/5-К-231390 від 14.02.2020 про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором у яких вимагав не пізніше 30 календарних днів з дати отримання вимоги здійснити дострокове погашення кредиту та процентів у сумі 76532,59грн. Як вбачається з матеріалів справи, вказану вимогу було отримано відповідачем 22.02.2022, проте залишено без відповіді та задоволення (а.с.19-23).

Враховуючи те, що відповідачем не було виконано своїх грошових зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору №R300335/61704/857271 від 17.04.2020, позивач звернувся з позовом до суду про стягнення 76532,59грн заборгованості, з яких: 73635,60грн заборгованості по кредиту, 2896,99грн заборгованості по відсотках.

Дослідивши в сукупності всі обставини та матеріали справи, господарський суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

За змістом ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір та інші правочини.

Відповідно до ч.1, 2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно із ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Суд враховує правову позицію, висвітлену в постанові Верховного Суду від 23.09.2019 у справі №910/10254/18, згідно з якою банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що відповідач отримав від позивача кредитні кошти і заборгованість останнього станом на 03.02.2022 складає 73635,60грн. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Відповідно до норм ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Поряд з тим, суд зазначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч.7 ст.193 ГК України).

Враховуючи наведені вище приписи законодавства, відсутність доказів проведення відповідачем розрахунків по отриманому кредиту, позовні вимоги про стягнення 73635,60грн заборгованості по основному боргу суд вважає правомірними та обґрунтованими.

Розглядаючи вимогу щодо стягнення заборгованості за відсотками в сумі 2896,99грн, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

За умовами ч.1-3 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Як зазначено вище, умовами кредитного договору сторони погодили, що протягом всього строку фактичного користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати щомісяця кредитору проценти, розмір яких розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 27% річних.

Здійснивши перерахунок розміру 27% річних заборгованості по відсотках, судом встановлено, що позивачем правомірно заявлено до стягнення 2896,99грн заборгованості за відсотками.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Положення ст.ст.76, 77 ГПК України передбачають, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач не подав суду доказів, які б спростовували доводи позивача, натомість позивач обґрунтував свої позовні вимоги належними та достатніми доказами.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення 76532,59грн заборгованості, з яких: 73635,60грн заборгованості по кредиту, 2896,99грн заборгованості по відсотках, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються матеріалами справи і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати, з урахуванням положень п.1 ч.4 ст.129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Кухаренка Віктора Дмитровича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (вул.Генерала Алмазова, 4-А, м.Київ, 01011, код ЄДРПОУ 14305909)

- 73635,60грн заборгованості по кредиту;

- 2896,99грн заборгованості по відсотках;

- 2684,00грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Суддя Соловей Л.А.

Віддрукувати: 3 прим.

1- у справу;

2,3- сторонам (рек)