ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2023 р. м. Київ Справа № 911/1674/22

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УТЛ-2»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дмитрівка-Агро»

про стягнення 1 935 099,47 грн.

Суддя А.Ю. Кошик

При секретарі судового засіданні Фроль В.В.

За участю представників:

позивача: Овдієнко В.С.

відповідача: не з`явився

Обставини справи:

Господарським судом Київської області розглядається справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УТЛ-2» (надалі ? позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дмитрівка-Агро» (надалі ? відповідач) про стягнення 1 935 099,47 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.10.2022 року відкрито провадження у справі № 911/1674/22 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 17.11.2022 року.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 17.11.2022 року підготовче засідання відкладено на 08.12.2022 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 08.12.2022 року від відповідача надійшло клопотання б/н від 08.12.2022 року про відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.12.2022 року підготовче засідання відкладено на 22.12.2022 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 22.12.2022 року від відповідача надійшло клопотання б/н від 22.12.2022 року про відкладення підготовчого засідання, яке відхилено судом як необґрунтоване та не підтверджене належними доказами.

Ухвалою Господарського суду Київської області 22.12.2022 року закрито підготовче провадження у справі № 911/1674/22 та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.01.2023 року.

У зв`язку з оголошенням сигналу «Повітряна тривога» судове засідання у справі № 911/1674/22 не відбулося, тому розгляд справи було перенесено на 16.02.2023 року.

Позивач в судовому засіданні 16.02.2023 року позовні вимоги підтримав. Відповідач в судові засідання не з`являвся, в ході розгляду справи відзив на позов не подав.

Відповідно до ч.4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч.1 ст.240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

У зв`язку з чим, в судовому засіданні 16.02.2023 року судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих сторонами доказів, у нарадчій кімнаті, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин, 22.12.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УТЛ-2» (позивач, Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дмитрівка-Агро» (відповідач, Замовник), було укладено договір на транспортно-експедиційне обслуговування № У2-2021/125 (далі Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору Замовник доручає, а Виконавець бере на себе обов`язок від імені і за рахунок Замовника забезпечувати транспортно-експедиційне обслуговування перевезення зернових та олійних вантажів Замовника залізничним транспортом (далі - Вантаж), відповідно до умов цього Договору, здійснювати відправку та поставку Вантажу по реквізитах та в строки, визначені Замовником, а Замовник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Пунктом 4.5. Договору сторони визначили, що вартість послуг при виконанні Договору обумовлюється в додаткових угодах, які є невід`ємною частиною даного Договору.

Додатковою угодою №1 від 22.12.2021 року до Договору передбачалося, що для забезпечення подачі до місця навантаження рухомого складу вагонів та відправки 1657,150 тон Кукурудзи 3 класу +/- 2% зі ст. Роток (343901) призначенням станція Одеса-Порт, (експ.) (400409) Замовник перераховує на розрахунковий рахунок Виконавця оплату за цим Договором згідно погоджених розцінок, яка включає в себе: сума з ПДВ - 1 988 580,00 грн.

Відповідно до пунктів 2.1.7., 2.1.8. Договору Замовник зобов`язується здійснювати своєчасні взаєморозрахунки з Виконавцем відповідно до п. 4.6. Договору та виплатити Виконавцю штрафні санкції та пеню, нараховані за порушення Замовником зобов`язань за Договором.

Відповідно до п. 4.6 Договору сторони визначили, що Замовник оплачує надані Виконавцем послуги протягом 2 (двох) календарних днів з дати отримання від Виконавця копії рахунку (рахунку-фактури, інвойсу або ін.) та видаткової накладної (залізничної накладної), що підтверджує відправлення Вантажу поставки зі станції навантаження та відповідно надання. Виконавцем послуги транспортно-експедиційного обслуговування перевезення вантажу у повному обсязі.

Як зазначає позивач, Товариством з обмеженою відповідальністю «УТЛ-2» були виконані зобов`язання у відповідності до Додаткової угоди № 1 від 22.12.2021 року до Договору, про що свідчить залізнична накладна від 22.11.2022 року та залізнична накладна від 25.12.2022 року, рахунок на оплату № 800 від 29.12.2021 року на суму 1 988 580,00 грн., які були надіслані Виконавцем на електронну адресу Замовника 29.12.2021 року, про що свідчить копія скрін-шоту.

Однак, ТОВ «Дмитрівка-Агро» зобов`язання з оплати послуг, наданих за вищевказаною Додатковою угодою № 1 від 22.12.2021 року до Договору № У2-2021/125 від 22.12.2021 року виконало лише частково та сплатило ТОВ «УТЛ-2» грошові кошти за надані послуги відповідно до Додаткової угоди № від 22.12.2021 року на суму 750 000 грн.

При цьому, будь-яких претензій щодо якості наданих послуг з транспортно-експедиційного обслуговування перевезення вантажів або обсягу їх надання від Замовника не надходило.

Відтак, у зв`язку з частковою оплатою Замовником наданих послуг у відповідності до Додаткової угоди №1 від 22.12.2021 року до Договору у ТОВ «Дмитрівка-Агро» виникла заборгованість на суму 1 238 580, 00 грн.

У зв`язку з невиконанням Замовником зобов`язань, передбачених Договором стосовно сплати суми заборгованості в розмірі 1 238 580,00 грн., ТОВ «УТЛ-2» звернулось до ТОВ «Дмитрівка-Агро» з претензією №12 від 14.04.2022 року, в якій просило сплатити заборгованість у сумі 2 034 673,48 грн., яка включає в себе: 1 788 580, 00 грн. суми основної заборгованості; 178 858, 00 грн. штрафу 10%; 14 994,67 грн. 3% річних та 52 240,84 грн. інфляційних до 01.05.2022 року включно.

Пізніше, 03.06.2022 року між ТОВ «Дмитрівка-Агро» та ТОВ «УТЛ-2» було укладено Додаткову угоду №2 до Договору №У2-2021/125 від 22.12.2021 року на транспортно-експедиційне обслуговування.

Даною додатковою угодою сторони домовилися визначити порядок здійснення Замовником розрахунків з Виконавцем щодо оплати наданих послуг за договором, у зв`язку з чим погодили доповнити Договір пунктом 4.9. у наступній редакції:

« 4.9. Замовник зобов`язується здійснити повну оплату наданих Виконавцем послуг за договором у строк до 31.07.2022 року. Сума основної заборгованості сплачується з доплатою суми, еквівалентної курсовій різниці (в грн. з урахуванням ПДВ), яка виникла між сумою заборгованості станом на 24.02.2022 року та датою погашення заборгованості, у зв`язку зі зростанням курсу долара США».

Враховуючи, що прострочена заборгованість TОB «Дмитрівка-Агро» складала 1 238 580,00 грн. і 03.06.2022 року сторони в Додатковій угоді №2 погодили, що сума основної заборгованості сплачується з доплатою суми, еквівалентної курсовій різниці (в грн. з урахуванням ПДВ), яка виникла між сумою заборгованості станом на 24.02.2022 року (за офіційним курсом НБУ 1 долар США - 29,25 грн.) в доларах складала 42 344,62 дол. США та датою погашення заборгованості (станом на дату подачі позовної заяви до суду курс долара США за офіційним курсом НБУ становив 36,56 грн.), 42 344,62 дол. США на момент подачі позовної заяви до суду становить 1 548 119,31 грн.

Однак, відповідач не виконав своїх зобов`язань перед позивачем за Договором та не сплатив грошові кошти за надані послуги.

Відповідно до п. 5.21. Договору за кожний окремий випадок затримки оплати наданих Виконавцем послуг у строк, передбачений даним Договором, Замовник сплачує Виконавцю штраф у розмірі 10% (десять відсотків) суми простроченого платежу.

Оскільки, 26.12.2021 року Виконавець забезпечив транспортно-експедиційне обслуговування перевезення зернових та олійних вантажів Замовника залізничним транспортом відповідно до умов Договору, а Замовник зобов`язувався сплатити за перевезення вантажу плату в розмірі 1 988 580,00 грн. до 01.01.2022 року, однак, в порушення умов договору Замовник здійснив часткову оплату послуг Виконавця в розмірі 750 000,00 грн., сума 3% річних за період з 01.01.2022 року по 29.08.2022 року складає 29 526,90 грн.

Період прострочення оплати заборгованості для нарахування інфляційних втрат є проміжок часу з 28.01.2022 року по 03.06.2022 року сума інфляційних втрат становить 202 641,33 грн.

Відповідно до п. 5.21. Договору за затримку оплати наданих Виконавцем послуг у строк, передбачений даним Договором, Замовник сплачує Виконавцю штраф у розмірі 10% суми простроченого платежу.

У зв`язку з чим, по0зивач просить стягнути з відповідача також штраф у розмірі 10% суми простроченого платежу, що становить 154 811,93 грн.

Оскільки ТОВ «Дмитрівка-Агро» не виконало свої зобов`язання за Договором № У2-2021/125 від 22.12.2021 року, а саме не оплатило ТОВ «УТЛ-2» кошти за надані послуги в повному обсязі, позивач просить стягнути з відповідача суму боргу з врахування курсової різниці в загальній сумі 1 935 099,47 грн., з яких: 1 548 119,31 грн. основної заборгованості; 29 526,90 грн. 3% річних; 202 641,33 грн. інфляційних втрат; 154 811,93 грн. штраф у розмірі 10% від суми простроченого платежу.

Відповідач в ході розгляду спору відзиву на позов не подав, позовні вимоги не заперечив, доказів в спростування позовних вимог не надав.

Згідно з ч.1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Статтею 931 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.

Також, як визначено нормами чинного законодавства, а саме ст. 533 Цивільного кодексу України, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Укладений між сторонами Договір та Додаткова угода є підставою для виникнення у сторін господарських зобов`язань.

Відповідач отримав надані позивачем послуги щодо експедирування Вантажу, однак у порушення взятих на себе зобов`язань не у повному обсязі розрахувався за них. Відповідні обставини відповідачем не заперечені та не спростовані.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується прострочена заборгованість відповідача перед позивачем, яка з врахування курсової різниці складає 1 548 119,31 грн., що відповідачем не заперечено та не спростовано. Відтак, позовні вимоги у відповідній частині є правомірними, доведеними та обґрунтованими, тому підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

У відповідності до ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Згідно зі ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Як передбачено ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений законом або договором.

Таким чином, вимоги про стягнення з відповідача 29 526,90 грн. 3% річних, 202 641,33 грн. інфляційних та 154 811,93 грн. штрафу, відповідають фактичним обставинам справи і підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними у розумінні ч.1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з ч.2 ст.76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як визначено ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем обґрунтовані та доведені, відповідачем не заперечені та не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України понесені позивачем витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі в сумі 29 026,49 грн.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УТЛ-2» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дмитрівка-Агро» про стягнення 1 935 099,47 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дмитрівка-Агро» (09001, Київська обл., Сквирський р-н., місто Сквира, вул. Шолом Алейхема, буд. 16, оф. 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УТЛ-2» (03053, м. Київ, вул. Толстого Льва, будинок 63, офіс 202, ) 1 548 119,31 (один мільйон п`ятсот сорок вісім тисяч сто дев`ятнадцять) грн. 31 коп. основної заборгованості, 29 526,90 грн. (двадцять дев`ять тисяч п`ятсот двадцять шість) грн. 90 коп. 3% річних, 202 641,33 грн. (двісті дві тисячі шістсот сорок одна грн. 33 коп.) інфляційних втрат, 154 811, 93 грн. (сто п`ятдесят чотири тисячі вісімсот одинадцять) грн. 93 коп. штрафу, 29 026,49 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.Ю. Кошик

повний текст рішення складено 02.03.2023 року