ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2023 Справа № 914/2342/22

за позовом: Львівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі

Позивача - 1: Державної екологічної інспекції у Львівській області, м. Львів

позивача - 2: Тростянецької сільська рада, Львівська обл., с. Тростянець

до відповідача: Миколаївської ДЛГ ЛГП «Галсільліс», Львівська обл., Миколаївський р-н, м. Миколаїв

про: відшкодування шкоди, завданої навколишньому природньому середовищу внаслідоr незаконної порубки дерев в сумі 157 300, 19 грн

Суддя Синчук М.М.

За участю секретаря судового засідання

Дицька С.З.

Представники учасників справи:

Прокурор: Місінська М.А. - представник;

від позивача-1: Валько В.Д. - представник;

від позивача-2: не з`явився;

від відповідача: Колодій А.Б. - представник; Настасяк О.І. -представник.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Львівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі позивача - 1 Державної екологічної інспекції у Львівській області, м. Львів, позивача - 2 Тростянецької сільська рада, Львівська обл., с. Тростянець до відповідача Миколаївської ДЛГ ЛГП «Галсільліс», Львівська обл., Миколаївський р-н, м. Миколаїв про відшкодування шкоди, завданої навколишньому природньому середовищу внаслідок незаконної порубки дерев в сумі 157 300, 19 грн.

Ухвалою від 03.10.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №914/2342/22, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 31.10.2022.

Канцелярією Господарського суду 27.10.2022 зареєстровано відзив на позовну заяву (Вх. №22264/22).

Відзив долучено до матеріалів справи.

Через Канцелярію Господарського суду 31.10.2022 надійшла відповідь на відзив (Вх №22454/22) від прокуратури.

Відповідь на відзив долучено до матеріалів справи.

Ухвалою від 31.10.2022 суд відклав розгляд справи на 28.11.2022.

Через Канцелярію Господарського суду 04.11.2022 надійшла відповідь на відзив (Вх №22454/22) від позивача -1.

Відповідь на відзив долучено до матеріалів справи.

Ухвалою від 22.11.2022 суд переніс розгляд справи на 30.11.2022.

У судовому засіданні 30.11.2022 суд перейшов від спрощеного позовного провадження до розгляду справи №914/2342/22 за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження. Підготовче засідання у справі призначити на 21.12.2022.

Ухвалою від 21.12.2022 суд відклав розгляд справи на 23.01.2023.

На адресу суду 23.01.2023 від представника відповідача надійшло клопотання (Вх. №252/23) про зупинення провадження у справі.

Ухвалою від 23.01.2022 суд продовжив строк підготовчого провадження у справі №914/2342/22 на 30 днів з 30.01.2023. Підготовче засідання відкласти на 30.01.2023.

Канцелярією Господарського суду 26.01.2023 від прокуратури надійшло заперечення на клопотання про зупинення провадження ( Вх.№ 1897/23).

Заперечення долучено до матеріалів справи.

Ухвалою від 30.01.2023, суд закрив підготовче провадження у справі №914/2342/22. Розгляд справи №914/2342/22 по суті призначив на 20.02.2023.

На адресу Господарського суду Львівської області 13.02.2023 надійшло клопотання від прокурора про долучення доказів.

Протокольною ухвалою суд долучив докази до матеріалів справи.

Ухвалою від 20.02.2023 суд розгляд справи по суті відклав на 01.03.2022.

У судове засідання 01.03.2023 прокурор з`явився, надав пояснення, позовні вимоги підтримав.

У судове засідання 01.03.2023 представник позивача-1 з`явився, надав пояснення, позовні вимоги підтримав.

У судове засідання 01.03.2023 представник позивача-2 не з`явився, причини неявки не повідомив.

У судове засідання 01.03.2023 представник відповідача з`явився, надав пояснення, проти задоволення позову заперечив.

Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у судовому засіданні 01.03.2023 протокольною ухвалою відмовив у задоволенні клопотання про зупинення з наступних підстав.

Клопотання про зупинення мотивоване тим, що підставою звернення до суду з вказаним позовом є завершення розслідування кримінального провадження №0000021 від 21.01.2022 у якому 25.08.2022 прокурором Спеціалізованої прокуратури Львівської обласної прокуратури Волинцем В.Е. затверджено обвинувальний акт стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.364, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 367 КК України.

ОСОБА_1 - бувший керівник Миколаївського ДЛГ ЛГП «Галсільліс», у межах кримінального провадження обвинувачується у порушеннях ст.ст. 19,63,69,70 Лісового Кодексу, п. 11 Порядку спеціального використання лісових ресурсів, затвердженого постановою КМУ від 23.05.2007 №761, п. 1.3 Правил рубок головного користування, затвердженого наказом Державного комітету лісового господарства України від 23.12.2009 №361, з дозволу та погодженням якого здійснено незаконну вирубку у ряді лісових угідь.

Дане кримінальне провадження № 0000021 з 29.08.2022 перебуває на розгляді у Миколаївському районному суді Львівської області (справа № 447/1990/22 (провадження № 1-кп/447/254/22)), чергове слухання справи по суті призначене 09.02.2023.

У матеріалах кримінального провадження до судової справи долучені три позови прокурора Спеціалізованої екологічної прокуратури Кінаша А.М. (датовані від 22.08.2022) серед яких позов до підозрюваного/обвинуваченого ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої навколишньому природному середовищу кримінальним правопорушенням, в сумі 157 300,19 грн.

Позивач вказує, що у обидвох позовах до Господарського суду Львівської області та до Миколаївського районного суду Львівської області як Миколаївське ДЛГ ЛГП «Галсільліс» так і ОСОБА_1 - бувшого керівника Миколаївського ДЛГ ЛГП «Галсільліс» звинувачують за одними і тими ж обставинами та документами, пов`язаних із видачею лісорубного квитка ЛЬ ЛРК № 012257 від 09.12.2019, на підставі яких проведено незаконні рубки дерев у кварталі 9 виділі 17, 18 Миколаївського лісництва.

В обидвох позовах описується один і той же Акт № 154/06/214 від 15.03.2021, складений Державною екологічною інспекцією у Львівській області за результати проведеної перевірки щодо дотримання Миколаївським дочірнім лісогосподарським підприємством «Галсільліс» вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, регіонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Позивач також зазначає, що захистом ОСОБА_1 сформовано різні заперечення на експертні та наукові дослідження, проведені у межах розслідування кримінального провадження, та залучення спеціалістів, щодо яких захистом будуть заявлені клопотання про їх виклик у судове засідання та надання роз`яснень з приводу отримання вихідних даних та відповідного обрахування суми завданих збитків.

Достовірно встановити вищевказані обставини неможливо до вирішення іншим судом вищевказаного кримінального провадження №0000021.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Пунктом 5 частини 1 статті 227 ГПК України встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Пов`язаною з даною справою є інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (ч.ч. 4, 6 ст. 75 ГПК України).

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Зупинення провадження у справі, на відміну від відкладення розгляду справи, здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин, які зумовили зупинення провадження у справі.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов`язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

Враховуючи вимоги закону, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясувати, як пов`язана справа, яка розглядається даним судом, із справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

Таким чином, зупинення провадження у справі процесуальний закон пов`язує із неможливістю розгляду справи, що розглядається, до вирішення іншої справи. При цьому, пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на зібрання та оцінку доказів у даній справі, і ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Відповідно до положень частини першої статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд зазначає, що розгляд кримінального провадження №0000021 не перешкоджає відповідачу подавати суду докази на підтвердження тих чи інших обставин, для доведення своєї позиції у Господарській справі №914/2342/22.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За висновком суду у даному випадку наявність кримінального провадження за № 0000021 жодним чином не перешкоджає розгляду господарської справи № 914/2342/22, в якій відповідачем є Миколаївської ДЛГ ЛГП «Галсільліс» предмет спору відшкодування шкоди, завданої навколишньому природньому середовищу внаслідок незаконної порубки дерев в сумі 157 300, 19 грн.

За таких обставин, суд вважає клопотання відповідача про зупинення провадження у справі безпідставним і відмовляє в його задоволенні.

У судовому засіданні 01.03.2023 суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем порушено порушення вимоги лісового законодавства, а саме проведення незаконних рубок на підставі виданих постійним лісокористувачем лісових квитків, інспектором Державної екологічної інспекції у Львівській області за результатами проведеної перевірки та згідно додатку №1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 № 665 «Про затвердження Такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» проведено розрахунок завданих збитків внаслідок незаконної порубки дереву кв. 9 вид. 17, 18 на суму 127 283,33 грн.

Відповідно до розрахунку, проведеного Державною екологічною інспекцією у Львівській області, розмір шкоди становить 127 283,33 тис. грн. у кв. 9 вид. 17, 18.

Однак, розмір шкоди, нарахованої інспектором Державної екологічної інспекції у Львівській області, спростовується експертом з тих підстав, що інспекторами Інспекції первинно при проведенні перевірки не проводились заміри пнів зрубаних дерев через наявний сніговий покрив.

Для об`єктивного здійснення натурного (польового) дослідження постановою прокурора у кримінальному провадженні від 02.05.2022 залучено фахівця - завідувача кафедри ботаніки, деревознавства та недеревних ресурсів лісу НЛТУ України Л.О. Осадчука.

Розмір шкоди, згідно висновку експертизи від 08.07.2022 № СЕ-19/114- 22/3119-ЕЛ, заподіяної внаслідок самовільної рубки дерев в кв. 9 вид. 17, 18 площею 0,2 га Миколаївського ДЛГ ЛГП «Галсільліс» становить 157 300,19 грн.

Правова позиція відповідача.

Відповідач у відзиві посилається на процесуальне керівництво обласною прокуратурою у кримінальному провадженні № 0000021 від 21.01.2022, а тому вказує, що не доведено вину у даній справі.

Окрім того, Відповідач не погоджується з розміром завданої шкоди навколишньому середовищу.

Обставини справи.

Згідно з державним актом Серія ЯЯ №176970 право постійного користування земельною ділянкою кадастровий номер :16:000:00 зареєстровано за Миколаївським ДЛГ ЛГП «Галсільліс».

Державною екологічною інспекцією у Львівській області на підставі посвідчення (направлення) від 25.02.2021 № 154 проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Миколаївським ДЛГ ЛГП «Галсільліс»

За результатами перевірки 15.03.2021 складено акт №154/06/2/4, з якого встановлено наступне: «…Миколаївське ДЛГП ЛГП «Галсільліс» видало лісорубний квиток серія ЛЬ ЛРК №012257 від 09.12.2019 на проведення рубки «Ремонт лісових шляхів» в кварталі 9 виділ 17,18 площа 0,2 га об`ємом 23 м3 ліквідної деревини Лісова дорога (шлях) в місці проведення рубки в матеріалах лісовпорядкування 2012 року не значиться, а отже рубка - «Ремонт лісових шляхів» призначена на неіснуючій дорозі.

В підтвердження законності видачі лісорубного квитка серія ЛЬ ЛРК № 012257 від 09.12.2019 на проведення рубки «Ремонт лісових шляхів» Миколаївське ДЛГП надало акт обстеження від 05.12.2019 року, проведеного комісією в складі помічника лісничого ОСОБА_5, майстра лісу ОСОБА_2 та лісника обходу №2 ОСОБА_6 Вищезазначений акт обстеження не може бути підставою для видачі лісорубного квитка. Тому лісорубний квиток серія ЛЬ ЛРК № 012257 від 09.12.2019 на проведення рубки «Ремонт лісових шляхів» виданий незаконно.

Натурним обстеженням встановлено, що в кварталі 9 виділ 17,18 суцільним способом вирубано просіку довжиною орієнтовно 250 м, ширина 4-6 м. Межі рубки позначені фарбою на деревах. На час перевірки рубка завершена, лісопродукція з ділянок вивезена. Акт огляду місць використання лісових ресурсів не представлено…».

Актом №154/06/2/4 також встановлено: «…Враховуючи наявність снігового покриву, який унеможливлює проведення замірів діаметрів пнів дерев, розрахунок розміру шкоди заподіяної лісу внаслідок незаконних рубок:

в кварталі 27 виділ 27 площа 0,3 га «Будівництво лісових шляхів» 2019 року;

в кварталі 27 виділ 8 плота 0,2 га «Будівництво лісових шляхів» 2020 року;

в кварталі 9 виділ 17,18 площа 0,2 га «Будівництво лісових шляхів» 2020 року;

в кварталі 22 виділ 16 пл. 0.6 га рубки поодиноких дерев-вибіркова 2020 року

буде проведено на основі виданих лісорубних квитків та матеріалів відведення насадження в рубку, проведених спеціалістами підприємства ( копії лісорубних квитків та матеріалів відведення додаються відведення додаються)...»

Акт №154/06/2/4 від 15.03.2021 підписаний Керівником - лісничим ОСОБА_1 та зазначено, що зауваження будуть надані до 30.03.2021.

В матеріалах справи зауваження відсутні.

Згідно з розрахунком шкоди заподіяної лісу незаконною рубкою дерев, відведених в суцільну рубку «Ремонт лісових шляхів» 2019 року в кварталі 9 виділ 17, 18 на площі 0,2га Миколаївського ДЛГП «Галсільліс», виявленою при проведенні планової перевірки від 22.03.2021, встановлено, що загальний розмір шкоди з врахуванням щорічних індексацій 2009-2018 років становить: 32174.00 X 1.223 х 1.123 х 1.091 х 1.046 х 1.005 х 1.249 х 1.433 х 1.124 х 1, 137 х 1.098 = 127 283.33 грн.

Державна екологічна інспекція у Львівській області на адресу Миколаївського ДЛГ ЛГП «Галсільліс» скерувала претензію № 36 від 30.03.2021 про відшкодування збитків у сумі 127 283,33 грн з пропозицією в добровільному порядку у місячний термін відшкодувати збитки, завдані навколишньому природному середовищу у вищевказаній сумі.

Згідно витягу з Єдино реєстру досудових розслідувань, 21.01.2022 відкрито кримінальне провадження № 000021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України.

Старшим слідчим у кримінальному провадженні М. Артимком 22.02.2022 винесено постанову про призначення судової інженерно - екологічної експертизи та на адресу Львівського науково-дослідного експертно - криміналістичного центру скеровано матеріали кримінального провадження № 000021.

На вирішення експерту поставлено наступні питання: 2.1. Чи рубка лісу в кварталі 9 виділ 17, 18 площа 0,2 га «Ремонт лісових шляхів» 2019 року в Миколаївському ДЛГ ЛІТІ «Галсільліс» проведена з дотриманням вимог природоохоронного законодавства? Якщо ні, то вимоги яких нормативно-правових актів природоохоронного законодавства були порушені? 2.2. Якщо рубка проведена всупереч діючим вимогам у галузі лісоохоронного законодавства, то яку суму збитків при цьому заподіяно? 2.3. Чи підтверджується матеріалами контролюючого органу факт та характеристики виявленого екологічного Правопорушення?.

Львівська обласна прокуратура 24.04.2022 листом №12-248вих-22 звернулась до Ректора Національного лісотехнічного університету України в якому вказала, що 23.03.2022 на адресу СУ ГУНП у Львівській області отримано клопотання судового експерта про організацію судової інженерно-екологічної експертизи, згідно з яким для відповіді на поставленні необхідно додатково залучити у якості спеціаліста фахівців з лісництва, лісової таксанії та лісовпорядкування, деревинознавства та не деревних ресурсів лісу Національного лісотехнічного університету України в порядку ст. 71 КПК України. Враховуючи вищенаведене прошу визначити фахівців Національного лісотехнічного Університету України для проведення судово інженерно-екологічної експертизи.

Постановою від 02.05.2022 прокурор Спеціалізованої екологічної прокуратури Львівської обласної прокуратури Кінаш А.М. залучив завідувача кафедри ботаніки, деревознавства та недеревних ресурсів лісу навчально-наукового інституту лісового і садово-паркового господарства Національного лісотехнічного університету України Осадчука Леоніда Семеновича, для участі у кримінальному провадженні № 0000021 від 21.01.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 364 КК України, як спеціаліста -спеціаліста фахівців з лісівництва, лісової таксації та лісовпорядкування, деревинознавства та не деревних ресурсів лісу з метою опрацювання окремих питань виконання судової інженерно-екологічної експертизи, надання відповідних консультації під час досудового розслідування, зокрема проведення натурних досліджень (встановлення кількісного та якісного складу різаних дерев) лісових ділянок Миколаївського ДЛГ ЛГП «Галсільліс».

12 травня 2022 прокурор спеціалізованої екологічної прокуратури Львівської обласної прокуратури Кінаш Андрій Миронович та завідувач кафедри ботаніки, деревознавства та недеревних ресурсів лісу навчально-наукового інституту лісового і садово-паркового господарства Національного лісотехнічного університету України Осадчук Леонід Семенович в присутності понятих ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 здійснили огляд з місцевості, зокрема кварталу 9 виділах 17, 18 площею 0, 2 га рубку «Будівництво лісових шляхів» 2019.

В ході огляду, зокрема в кварталі 9 виділах 17, 18 виявлено 13 пнів.

Протокол огляду підписаний усіма учасника слідчої дії, зауважень немає.

Львівське обласне управління лісового та мисливського господарства листом від 10.06.2022 № 828/22, повідомило, що жодних повідомлень щодо проведення рубок, зокрема «Ремонт лісових доріг» від відповідача не отримувало. Відповідачу дозволів на вирубку поодиноких дерев не давали.

Згідно з висновком експертизи №СЕ-19/114-22/3119-ЕЛ від 08.07.2022 встановлено, що рубка лісу в кварталі 9 виділ 17, 18 площа 0,2 га «Ремонт лісових шляхів» 2019 року в Миколаївському ДЛГ ЛГП «Галсільліс» проведена з не дотриманням вимог природоохоронного законодавства. Встановлено порушення вимоги наступних нормативно - правових актів природоохоронного законодавства: Ст.ст.19, 48,69 Лісового Кодексу України; п.44 Порядку спеціального використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2007 р. № 761. Розмір збитків заподіяних внаслідок самовільної, як встановлено, рубки дерев становить 157 300,19 грн. (сто п`ятдесят сім тисяч триста гривень, 19 копійок). Матеріалами контролюючого органу підтверджується факт виявленого не дотримання вимог природоохоронного законодавства, однак характеристики виявленого екологічного правопорушення, матеріалами контролюючого органу не підтверджуються.

В результаті дослідження виявлено 13 пнів сироростучих дерев у кв. 9 вид. 17, 18, які залишені після проведення рубки «Ремонт лісових шляхів», а саме дуб - 2 дерева, граб - 11 дерев.

Експертиза №СЕ-19/114-22/3119-ЕЛ від 08.07.2022 проводилась судовим експертом відділу будівельних, земельних, екологічних досліджень та оціночної діяльності Львівського НДЕКЦ МВС Артишко Мартою Василівною, яка має вищу екологічну освіту, кваліфікацію судового експерта з правом проведення інженерно-екологічної експертизи за експертною спеціальністю 10.19 «Дослідження обставин та організаційно-технічних причин і наслідків впливу техногенних джерел на об`єкти довкілля» (свідоцтво № 18443, видане ЕКК МВС України 3.12.2021), стаж експертної роботи з 2018 року. Експерт повідомлений про кримінальну відповідальність.

Львівська обласна прокуратура звернулась до Тростянецької сільської ради з листом №12-520вих-22 від 21.07.2022 з вимогою повідомити обласну прокуратуру про те, чи зверталась Тростянецька сільська рада з позовною заявою до Миколаївського дочірнього лісогосподарського підприємства «Галсільліс» про стягнення 157 300,19 тис. грн. шкоди, завдані незаконною порубкою лісу, у випадку не звернення до суду, повідомити причини.

Тростянецька сільська рада у відповідь на звернення прокуратури повідомила, що у зв`язку з недостатністю у кошторисних призначеннях сільської ради відповідних видатків на сплату судового збору, оскільки в першу чергу забезпечуються видатки на національну безпеку і оборону та на здійснення заходів правового режиму воєнного стану, Тростянецькою сільською радою заходи цивільно-правового характеру шляхом звернення до суду про стягнення з Миколаївського дочірнього лісогосподарського підприємства «Галсільліс» вищевказаних збитків в розмірі 157 300, 19 грн. у примусовому порядку не вживалися. Поряд з цим інформуємо, що на даний час вказаним підприємством в добровільному порядку збитки в розмірі 157 300, 19 грн, завдані природним ресурсам внаслідок допущених порушень законодавства про охорону навколишнього природного середовища згідна з актом перевірки Державної екологічної інспекції Львівській області, не відшкодовано.

17 серпня 2022 року Львівська обласна прокуратура повідомила Тростянецьку сільську раду про наявність підстав для представництва інтересів держави шляхом звернення до Господарського суду Львівської області з позовом в інтересах держави в особі Тростянецької сільської ради до Миколаївського дочірнього лісогосподарського підприємства «Галсільліс» про стягнення шкоди, завданої навколишньому природному середовищу внаслідок незаконної порубки дерев.

17 серпня 2022 року Львівська обласна прокуратура звернулась до Державної екологічної інспекцї у Львівській області з проханням №12-619 вих -22 надати інформацію щодо стану відшкодування шкоди, завданої відповідними лісопорушеннями, а також вжиті Державною екологічною Інспекцією у Львівській області заходи на їх відшкодування, в тому числі в судовому порядку та водночас, у відповідності до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» повідомила, що у разі невжиття заходів Державною екологічною інспекцією у Львівській області для захисту інтересів держави у даних правовідносинах Львівська обласна прокуратура звернеться до суду з позовом в інтересах держави.

Державна екологічна інспекця у Львівській області листом №13-2718 від 19.08.2022 повідомила прокуратуру, що станом на 19.08.2022 року збитки Миколаївським ДЛГП «Галсільліс» за претензіями №36, 37, 38, 39 у сумі 127 283,33 грн, 273 003,67 грн, 396 780,36 грн, 146 178,65 грн не відшкодовані. иІнспекція не зверталася до Господарського суду Львівської області щодо відшкодування цих збитків, оскільки кількість виділених коштів є недостатньою для сплати судового збору.

Оцінка суду.

Щодо представництва прокуратури в інтересах позивача у суді.

Відповідно до ч. 4 ст. 53 ГПК України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Абзацом другим ч. 5 ст. 53 ГПК України передбачено, що у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Таким чином, позивачем у справі виступає орган, уповноважений державою здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, який визначений прокурором в позовній заяві, а саме Державна служба України з безпеки на транспорті.

Частиною третьою ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об`єднань. Представництво в суді інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України та Національного банку України може здійснюватися прокурором Генеральної прокуратури України або регіональної прокуратури виключно за письмовою вказівкою чи наказом Генерального прокурора або його першого заступника чи заступника відповідно до компетенції.

Відповідно до частини четвертої вказаної вище статті, наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.

Порушення інтересів держави у спірних правовідносинах та необхідність їх захисту обґрунтована прокурором в позовній заяві посиланням на те, що саме держава несе відповідальність за стан здоров`я населення, саме вона відповідає за забезпечення їх екологічних прав на безпечне довкілля, саме вона має забезпечити належне та принципове збереження навколишнього природного середовища, незважаючи навіть на те, що шкоду їй заподіяно державним підприємством. А тому, безсумнівно, інтереси держави присутні у позитивному вирішенні указаного позову.

Встановлено, що територія, у межах якого виявлено факти незаконної порубки деревини перебуває у адміністративно-територіальних межах Тростянецької сільської ради.

Таким чином, в даному випадку Тростянецька сільська рада є органом, до місцевого фонду охорони навколишнього природного середовища якого мають стягуватися збитки, завдані внаслідок незаконної порубки лісових ресурсів.

Конституційний суд України у рішенні від 08.04.1999 у справі №3-рн/99 зазначив, що із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначають з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовують в позовній заяві необхідність їх захисту та зазначають орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено судом, Львівська обласна прокуратура звернулась до Тростянецької сільської ради з листом №12-520вих-22 від 21.07.2022 з вимогою повідомити обласну прокуратуру про те, чи зверталась Тростянецька сільська рада з позовною заявою до Миколаївського дочірнього лісогосподарського підприємства «Галсільліс» про стягнення 157 300,19 тис. грн. шкоди, завдані незаконною порубкою лісу, у випадку не звернення до суду, повідомити причини.

Тростянецька сільська рада у відповідь на звернення прокуратури повідомила, що у зв`язку з недостатністю у кошторисних призначеннях сільської ради відповідних видатків на сплату судового збору, оскільки в першу чергу забезпечуються видатки на національну безпеку і оборону та на здійснення заходів правового режиму воєнного стану, Тростянецькою сільською радою заходи цивільно-правового характеру шляхом звернення до суду про стягнення з Миколаївського дочірнього лісогосподарського підприємства «Галсільліс» вищевказаних збитків в розмірі і 57 300, 19 грн. у примусовому порядку не вживалися. Поряд з цим інформуємо, що на даний час вказаним підприємством в добровільному порядку збитки в розмірі 157 300, 19 грн, завдані природним ресурсам внаслідок допущених порушень законодавства про охорону навколишнього природного середовища згідна з актом перевірки Державної екологічної інспекції Львівській області, не відшкодовано.

17 серпня 2022 року Львівська обласна прокуратура повідомила Тростянецьку сільську раду про наявність підстав для представництва інтересів держави шляхом звернення до Господарського суду Львівської області з позовом в інтересах держави в особі Тростянецької сільської ради до Миколаївського дочірнього лісогосподарського підприємства «Галсільліс» про стягнення шкоди, завданої навколишньому природному середовищу внаслідок незаконної порубки дерев.

17 серпня 2022 року Львівська обласна прокуратура звернулась до Державної екологічної інспекцї у Львівській області з проханням №12-619 вих -22 надати інформацію щодо стану відшкодування шкоди, завданої відповідними лісопорушеннями, а також вжиті Державною екологічною Інспекцією у Львівській області заходи на їх відшкодування, в тому числі в судовому порядку та водночас, у відповідності до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» повідомила, що у разі невжиття заходів Державною екологічною інспекцією у Львівській області для захисту інтересів держави у даних правовідносинах Львівська обласна прокуратура звернеться до суду з позовом в інтересах держави.

Державна екологічна інспекця у Львівській області листом №13-2718 від 19.08.2022 повідомила прокуратуру, що станом на 19.08.2022 року збитки Миколаївським ДЛГП «Галсільліс» за претензіями №36, 37, 38, 39 у сумі 127 283,33 грн, 273 003,67 грн, 396 780,36 грн, 146 178,65 грн не відшкодовані. Інспекція не зверталася до Господарського суду Львівської області щодо відшкодування цих збитків, оскільки кількість виділених коштів є недостатньою для сплати судового збору.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо (п.77-80 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18).

Верховним Судом у постанові від 20.05.2019 по справі № 826/15338/18 визнано достатнім обґрунтування прокурора на право на звернення до суду з метою захисту інтересів держави в особі органу влади з тієї підстави, що позивач самостійно упродовж тривалого часу не вжив достатніх заходів щодо їх захисту в суді.

У постанові Верховного Суду від 16.04.2019 по справі № 910/3486/18, колегія суддів дійшла висновку, що нездійсненням позивачем упродовж тривалого часу захисту інтересів держави у спірних правовідносинах, незверненням до суду із відповідним позовом протягом тривалого часу після звернень до відповідача, обґрунтовується наявність підстав для звернення прокурора до суду з цим позовом в інтересах держави.

При цьому, у вказаній постанові Верховний Суд зазначив, що прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист державних інтересів

Представництво інтересів держави в суді є конституційною функцією органів прокуратури, а подача позову - єдиним можливим заходом реагування, направленим на реальне поновлення порушених прав та інтересів держави.

За наведених обставин, зважаючи на зміст листа про обмежене фінансування видатків на сплату судового збору, що унеможливлює ведення позовної діяльності спрямованої на відшкодування збитків, суд доходить висновку, що прокурор підтвердив наявність у нього підстав для представництва інтересів держави у суді при зверненні із цим позовом.

Щодо предмету спору.

Відповідно до частини 1 статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.

Частиною 2 статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено перелік порушень законодавства про охорону навколишнього природного середовища, за які може наступати відповідальність.

Згідно з частиною 3 статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» законодавством України може бути встановлено відповідальність і за інші порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України (частина 4 статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»).

Статтею 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» також передбачено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Особи, яким завдано такої шкоди, мають право на відшкодування неодержаних прибутків за час, необхідний для відновлення здоров`я, якості навколишнього природного середовища, відтворення природних ресурсів до стану, придатного для використання за цільовим призначенням.

Згідно зі статтею 70 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначення складу екологічних правопорушень і злочинів, порядок притягнення винних до адміністративної та кримінальної відповідальності за їх вчинення встановлюються Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним кодексом України.

Відповідно до статті 16 Лісового кодексу України право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами.

У постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи (частина 1 статті 17 Лісового кодексу України).

В матеріалах справи наявний державний акт на право постійного користування земельною ділянкою Серія ЯЯ №176970 виданий Миколаївському ДЛГ ЛГП «Галсільліс» на право постійного користування земельною ділянкою кадастровий номер :16:000:00.

Статтею 19 Лісового кодексу України визначено права та обов`язки постійних лісокористувачів.

Згідно ст. 69 Лісового кодексу України спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубним квитком. На виділених лісових ділянках можуть використовуватися лише ті лісові ресурси і лише для цілей, що передбачені виданим спеціальним дозволом.

Відповідно до п. п. 2,3 «Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 № 761, лісорубний або лісовий квиток є основним документом, на підставі якого: здійснюється спеціальне використання лісових ресурсів; ведеться облік дозволених до відпуску запасів деревини та інших продуктів лісу, встановлюються строки здійснення лісових користувань та вивезення заготовленої продукції, строки і способи очищення лісосік від порубкових решток, а також облік природного поновлення лісу, що підлягає збереженню; ведеться облік плати, нарахованої за використання лісових ресурсів.

Лісорубний квиток видається органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, територіальними органами Держлісагентства на заготівлю деревини під час проведення рубок головного користування на підставі затвердженої в установленому порядку розрахункової лісосіки.

Відповідно до п. 8 «Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів» лісовий квиток видається власником лісів або постійним лісокористувачем для: заготівлі другорядних лісових матеріалів; здійснення побічних лісових користувань; використання корисних властивостей лісів на умовах короткострокового тимчасового користування.

В матеріалах справи наявний лісорубний квиток, виданий Миколаївським ДЛГ ЛГП «Галсільліс» для проведення рубок у кв. 9 вид. 17, 18 на площі 0.2 га, однак згідно з Порядком видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів такий мав бути виданий обласними управліннями лісового та мисливського господарств через дозвільні центри.

Як встановлено судом, Львівське обласне управління лісового та мисливського господарства листом від 10.06.2022 № 828/22 повідомило, що жодних повідомлень щодо проведення рубок, зокрема «Ремонт лісових доріг» від відповідача не отримувало. Відповідачу дозволів на вирубку поодиноких дерев не давали.

Відповідно до п. 4.2 розд. IV Правил рубок головного користування, затверджених наказом Державного комітету лісового господарства України від 23.12.2009 № 364, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 26.01.2010 № 85/17380 на кожну лісосіку до початку її розробки складається карта технологічного процесу, яка з урахуванням конкретних умов відображає лісівничі та організаційні вимоги до виконання робіт.

Проект лісовпорядкування на будівництво лісових доріг, карта технологічного процесу суду не надані.

Вказані порушення зафіксовані Державною екологічною інспекцією у Львівській області під час проведення проведеня планової перевірки від 25.02.2021 № 154 дотримання вимог природоохоронного законодавства Миколаївським ДЛГ ЛГП «Галсільліс».

Зокрема, в акті №154/06/2/4 зазначено наступне: «…Миколаївське ДЛГП ЛГП «Галсільліс» видало лісорубний квиток серія ЛЬ ЛРК №012257 від 09.12.2019 на проведення рубки «Ремонт лісових шляхів» в кварталі 9 виділ 17,18 площа 0,2 га об`ємом 23 м3 ліквідної деревини Лісова дорога (шлях) в місці проведення рубки в матеріалах лісовпорядкування 2012 року не значиться, а отже рубка - «Ремонт лісових шляхів» призначена на неіснуючій дорозі.

В підтвердження законності видачі лісорубного квитка серія ЛЬ ЛРК № 012257 від 09.12.2019 на проведення рубки «Ремонт лісових шляхів» Миколаївське ДЛГП надало акт обстеження від 05.12.2019 року, проведеного комісією в складі помічника лісничого ОСОБА_5, майстра лісу ОСОБА_2 та лісника обходу №2 ОСОБА_6 Вищезазначений акт обстеження не може бути підставою для видачі лісорубного квитка. Тому лісорубний квиток серія ЛЬ ЛРК № 012257 від 09.12.2019 на проведення рубки «Ремонт лісових шляхів» виданий незаконно.

Натурним обстеженням встановлено, що в кварталі 9 виділ 17,18 суцільним способом вирубано просіку довжиною орієнтовно 250 м, ширина 4-6 м. Межі рубки позначені фарбою на деревах. На час перевірки рубка завершена, лісопродукція з ділянок вивезена. Акт огляду місць використання лісових ресурсів не представлено…».

Актом №154/06/2/4 також встановлено: «…Враховуючи наявність снігового покриву, який унеможливлює проведення замірів діаметрів пнів дерев, розрахунок розміру шкоди заподіяної лісу внаслідок незаконних рубок:

в кварталі 27 виділ 27 площа 0,3 га «Будівництво лісових шляхів» 2019 року;

в кварталі 27 виділ 8 плота 0,2 га «Будівництво лісових шляхів» 2020 року;

в кварталі 9 виділ 17,18 площа 0,2 га «Будівництво лісових шляхів» 2020 року;

в кварталі 22 виділ 16 пл. 0.6 га рубки поодиноких дерев-вибіркова 2020 року

буде проведено на основі виданих лісорубних квитків та матеріалів відведення насадження в рубку, проведених спеціалістами підприємства ( копії лісорубних квитків та матеріалів відведення додаються відведення додаються)...»

Акт №154/06/2/4 від 15.03.2021 підписаний Керівником - лісничим ОСОБА_1 та зазначено, що зауваження будуть надані до 30.03.2021.

В матеріалах справи зауваження відсутні.

Згідно з п. 5 ст. 64 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов`язані здійснювати охорону лісів від пожеж, захист від шкідників і хвороб, незаконних рубок та інших пошкоджень.

Відповідно до ч. 1,4.5 ст. 86 та ст. 90 Лісового кодексу України організація охорони і захисту лісів передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів від пожеж, незаконних рубок, пошкодження, ослаблення та іншого шкідливого впливу, захист від шкідників і хвороб.

За приписами статей 63, 64, 86,89,90 Лісового кодексу України організація і забезпечення охорони і захисту лісів, яка передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів, зокрема від незаконних рубок, покладається на постійних лісокористувачів відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ст. 107 цього Кодексу підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Згідно з розрахунком шкоди заподіяної лісу незаконною рубкою дерев, відведених в суцільну рубку «Ремонт лісових шляхів» 2019 року в кварталі 9 виділ 17, 18 на площі 0,2га Миколаївського ДЛГП «Галсільліс», виявленою при проведенні планової перевірки від 22.03.2021, встановлено, що загальний розмір шкоди з врахуванням щорічних індексацій 2009-2018 років становить: 32174.00 X 1.223 х 1.123 х 1.091 х 1.046 х 1.005 х 1.249 х 1.433 х 1.124 х 1, 137 х 1.098 = 127 283.33 грн.

Однак, як встановлено судом 12.05.2022 прокурор спеціалізованої екологічної прокуратури Львівської обласної прокуратури Кінаш Андрій Миронович та завідувач кафедри ботаніки, деревознавства та недеревних ресурсів лісу навчально-наукового інституту лісового і садово-паркового господарства Національного лісотехнічного університету України Осадчук Леонід Семенович в присутності понятих ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 здійснили огляд місцевості, зокрема кварталу 9 виділах 17, 18 площею 0, 2 га рубку «Будівництво лісових шляхів» 2019.

Протокол огляду підписаний усіма учасника слідчої дії, зауважень немає.

Згідно з висновком експертизи №СЕ-19/114-22/3119-ЕЛ від 08.07.2022 встановлено, що рубка лісу в кварталі 9 виділ 17, 18 площа 0,2 га «Ремонт лісових шляхів» 2019 року в Миколаївському ДЛГ ЛГП «Галсільліс» проведена з не дотриманням вимог природоохоронного законодавства. Встановлено порушення вимоги наступних нормативно - правових актів природоохоронного законодавства: Ст.ст.19, 48,69 Лісового Кодексу України; п.44 Порядку спеціального використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2007 р. № 761. Розмір збитків заподіяних внаслідок самовільної, як встановлено, рубки дерев становить 157 300,19 грн. (сто п`ятдесят сім тисяч триста гривень, 19 копійок). Матеріалами контролюючого органу підтверджується факт виявленого не дотримання вимог природоохоронного законодавства, однак характеристики виявленого екологічного правопорушення, матеріалами контролюючого органу не підтверджуються.

В результаті дослідження виявлено 13 пнів сироростучих дерев у кв. 9 вид. 17, 18, які залишені після проведення рубки «Ремонт лісових шляхів», а саме дуб - 2 дерева, граб - 11 дерев.

Експертиза №СЕ-19/114-22/3119-ЕЛ від 08.07.2022 проводилась судовим експертом відділу будівельних, земельних, екологічних досліджень та оціночної діяльності Львівського НДЕКЦ МВС Артишко Мартою Василівною, яка має вищу екологічну освіту, кваліфікацію судового експерта з правом проведення інженерно-екологічної експертизи за експертною спеціальністю 10.19 «Дослідження обставин та організаційно-технічних причин і наслідків впливу техногенних джерел на об`єкти довкілля» (свідоцтво № 18443, видане ЕКК МВС України 3.12.2021), стаж експертної роботи з 2018 року.

Різниця у розмірі шкоди, як зазначає експерт виникла з тих підстав, що інспекторами Інспекції первинно при проведенні перевірки не проводились заміри пнів зрубаних дерев через наявний сніговий покрив, про що як встановлено судом, вказано в Акті №154/06/2/4.

Відповідач заперечуючи проти позовних вимог, також посилається на те, що експертом неправомірно нараховано збитки у розмірі 157 300, 19 грн, оскільки такі можуть бути меншими.

Суд вважає безпідставними такі твердження відповідача, виходячи з наступного.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Статтею 110 ЦПК України визначено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Судом встановлено, що висновок за результатами проведення інженерно-екологічної експертизи №СЕ -19/114-22/3119-ЕЛ від 08.07.2022 року стосується предмета доказування, відповідає положенням статті 102 ЦПК України і підготовлений у рамках кримінального провадження експертом судовим експертом відділу будівельних, земельних, екологічних досліджень та оціночної діяльності Львівського НДЕКЦ МВС Артишко Мартою Василівною, яка має відповідну освіту і освітньо-кваліфікаційний рівень, кваліфікацію і стаж експертної роботи з 2018 року, порушень порядку його отримання судом не встановлено. Експерт повідомлений про кримінальну відповідальність.

Про допустимість висновку експерта в кримінальній справі, як доказу в цивільній справі, зазначено в постанові Верховного Суду від 05.02.2020 у цивільній справі №461/3675/17, оскільки експертиза проведена у кримінальному провадженні містила інформацію щодо предмета доказування у цивільному провадженні, незважаючи на те, що на момент розгляду справи вирок у кримінальній справі не був ухвалений.

Відповідач та його представник, заперечуючи проти висновку експерта, не надали доказів на його спростування, або інших обставин справи, які могли б поставити під сумів висновок експерта.

За таких обставин суд вважає, що висновок експерта за результатами проведення інженерно-екологічної експертизи за кримінальним провадженням, який складений 08.07.2022 року є належним доказом у даній справі.

Стаття 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди.

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди містяться у статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести протиправність поведінки особи, вину особи, яка заподіяла шкоду, наявність шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність всіх вищезазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Згідно з ст.1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відсутність безпосередньо у відповідача, як особи, зобов`язаної здійснювати контроль за збереженням лісів, будь-яких належних документів для проведення рубки свідчить про наявність вини відповідача щодо неналежної охорони лісу (бездіяльність), внаслідок чого скоєно незаконне вирубування лісу.

При цьому не важливо хто конкретно здійснював незаконне вирубування дерев на ділянках лісу, наданих у постійне користування, оскільки визначальним є факт порушення постійним лісокористувачем встановлених правил лісокористування, що спричинило завдання державі збитків внаслідок незаконної рубки дерев третіми особами на підконтрольній постійному лісокористувачу ділянці лісу (аналогічної правової позиції дотримано у постановах Верховного Суду від 24.02.2021 № 906/366/20, від 20.02.2020 № 920/1106/17, від 15.02.2018 у справі №927/1096/16, від 21.02.2020 у справі 920/1106/17, від 09.12.2019 у справі № 906/1338/18, від 27.03.2018 у справі № 909/1111/16, від 20.12.2018 у справі № 924/12/18, від 20.08.2018 у справі № 920/1293/16, від 23.08.2018 у справі № 917/1261/17, від 19.09.2018 у справі № 925/382/17).

Обов`язок доказування наявності шкоди та протиправності поведінки заподіювача шкоди покладається на особу, якій завдано збитків. При цьому, відсутність своєї вини доводить особа, яка завдала шкоди (ч.2 ст.1166 ЦК України).

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до статті 74 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до статей 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Приписами статті 86 ГПК України унормовано, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, відповідач допустивши протиправну поведінку, направлених на забезпечення охорони і збереження лісу від незаконного вирубування на підвідомчій йому території земель лісового фонду, діяв неправомірно, що призвело до незаконного вирубування дерев, а відтак, відповідач на виконання вимог чинного законодавства повинен бути притягнутий до відповідальності за правопорушення, тобто має відшкодувати шкоду, заподіяну внаслідок допущення ним незаконного вирубування дерев, у зв`язку з чим обґрунтованими є позовні вимоги про стягнення з відповідача 157 300, 19 грн. шкоди.

Оскільки законодавством на відповідача покладено обов`язок охорони лісів від самовільних рубок, відповідачем не надано жодних доказів відсутності його вини та вчинення ним дій, спрямованих на збереження та охорону лісів та недопущення самовільної рубки лісу, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог прокурора про стягнення з відповідача шкоди, завданої навколишньому природньому середовищу внаслідок незаконної порубки дерев в сумі 157 300, 19 грн

Судові витрати.

Пунктом 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, з відповідача підлягає до стягнення 2 481,00 грн відшкодування витрат на оплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 20, 73, 74, 76, 79, 129, 165, 178, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247 - 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Миколаївського ДЛГП «Галсільліс» (ЄДРПОУ З1042915; 81600, вул. Лисенка, 38, м. Миколаїв, Миколаївськийр-н, Львівська обл.) шкоду у сумі 157 300,19 грн., завдану порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, до спеціального фонду місцевого бюджету Тростянецької сільської ради Стрийського району (81614, вул. Зелена, 2, с. Тростянець, Сгрийський р-н, Львівська обл.; ГУК Львів/Тростянець тг/24062100, , Казначейство України, р/р UA0013779, код класифікації доходів бюджету: 24062100,: грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавтсва про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності) з подальшим перерозподілом до бюджетів відповідних рівнів.

3. Стягнути з Миколаївського ДЛГП «Галсільліс» (, 81600, вул. Лисенка, 38, м. Миколаїв, Миколаївський р-н, Львівська обл.) на користь Львівської обласної прокуратури сплачений судовий збір в розмірі 2 481 грн. (реквізити отримувача: 79005, м. Львів, пр. Шевченка, 17/19,МФО 820172, р/р UA 0000774 в ДКСУ в м. Київ, ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України

Повний текст рішення виготовлено 03.03.2023.

Суддя Синчук М.М.