ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2023 р. Справа№ 910/19261/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Ходаківської І.П.

Євсікова О.О.

за участю секретаря судового засідання: Звершховської І.А.,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Гончар В.М.

від відповідача: Бабенко А.І.

від третьої особи: не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» на рішення Господарського суду міста Києва від 22.08.2022 (повний текст складено 22.08.2022)

у справі № 910/19261/21 (суддя Князькова В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробниче торгово-будівельне підприємство "Будкон"

до Публічного акціонерного товариства "Укргазбанк"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Фізичної особи - підприємця Кононенка Ігоря Віталійовича

про стягнення 732 958,99 грн

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю виробниче торгово-будівельне підприємство "Будкон" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Укргазбанк" про стягнення збитків в сумі 580 842,03 грн, пені в розмірі 140563,77 грн, 3% річних в сумі 11 553,19 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період з 23.02.2021 по 10.03.2021 з поточного рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю виробниче торгово-будівельне підприємство "Будкон" були безпідставно списані грошові кошти у розмірі 580 842,00 грн. За доводами позивача, всупереч звернення Товариства з обмеженою відповідальністю виробниче торгово-будівельне підприємство "Будкон" з відповідною претензією-вимогою про повернення коштів, Банк не повернув безпідставно списані кошти та повідомив про відкриття кримінального провадження за фактом шахрайства.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.08.2022 у справі №910/19261/21 позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Укргазбанк" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю виробниче торгово-будівельне підприємство "Будкон" грошові кошти в сумі 580 842 грн 03 коп., пеню в розмірі 140563 грн 77 коп., інфляційні втрати в сумі 11 553 грн 19 коп., судовий збір в сумі 10 994 грн 38 коп.

Місцевий господарський суд, встановивши обставини безпідставного списання з рахунку позивача коштів у зв`язку з неналежним виконанням посадових обов`язків працівником відповідача при заведенні даних про уповноважених осіб на розпорядження рахунком ТОВ "Будкон", керуючись приписами ст. ст. 1066, 1068, 1073, ст. 32 Закону України "Про платіжні системи та переказ грошей в Україні", дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення 580 842,03 грн. В частині позовних вимог про стягнення пені та 3 %, суд першої інстанції, з урахуванням приписів ст. 625 ЦК України та п. 32.3.2 ст. 32 Закону України "Про платіжні системи та переказ грошей в Україні", визнав обґрунтованими і дані позовні вимоги позивача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 22.08.2022 у справі №910/19261/21 скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення прийнято місцевим господарським судом при невірному застосуванні норм матеріального права, а викладені в ньому висновки суду не відповідають обставинам справи.

Так, апелянт зазначає, що:

- Банк не є належним відповідачем у цій справі, оскільки відповідні кошти були списані з рахунку позивача внаслідок шахрайських дій ФОП Кононенка І.В., який повинен нести відповідальність;

- списані з рахунку позивача кошти йому не належать, оскільки він не користувався відкритим у банку рахунком для здійснення своєї господарської діяльності;

- позивачем не доведено наявності усього складу цивільного правопорушення для відшкодування збитків в розумінні приписів ст. 22 ЦК України та ст. 224 ГК України.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Від позивача надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги ПАТ "Укргазбанк", оскаржуване рішення - залишити без змін.

Заперечуючи проти доводів апелянта позивач зазначає, що:

- оскільки кошти були списані з рахунку позивача у зв`язку з неналежним виконанням посадових обов`язків працівником відповідача, то у цьому спорі банк є належним відповідачем;

- відповідно до ст. 1073 ЦК України, пп. 32.3.2 п. 32.3 ст. 32 Закону України "Про платіжні системи та переказ грошей в Україні" у відповідача виник обов`язок повернути безпідставно списані з рахунку позивача кошти та сплати суму неустойки.

Позивачем подано додаткові письмові пояснення.

Третя особа не скористалась своїм правом, передбаченим ч.1 ст. 263 ГПК України, та не подала суду письмового відзиву на апеляційну скаргу, що у відповідності до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного судового рішення першої інстанції в апеляційному порядку.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.09.2022 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Корсак В.А., судді: Євсіков О.О., Ходаківська І.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.09.2022 постановлено витребувати у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/19261/21 та невідкладно надіслати їх до Північного апеляційного господарського суду. Вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, відкладено до надходження матеріалів справи №910/19261/21. Копію ухвали надіслано Господарському суду міста Києва.

Після надходження матеріалів справи, Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 12.10.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Укргазбанк" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.08.2022 у справі №910/19261/21. Закінчено проведення підготовчих дій. Повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 16.11.2022. Явка сторін визнана не є обов`язковою. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі до 07.11.2022. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі до 07.11.2022.

Розгляд справи відкладався у зв`язку з неявкою представника позивача та третьої особи.

Явка представників учасників справи

Представник третьої особи в судове засідання 08.02.2023 не з`явився. Процесуальні документи суду, що надсилалися на юридичну адресу третьої особи, яка значиться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Враховуючи, що повідомлення третьої особи про дату, часу та місце проведення судового засідання здійснювалось за місцезнаходженням фізичної особи-підприємця, а також з огляду на відсутність в матеріалах справи іншої адреси даного учасника справи, судова колегія вважає, що Фізична особа - підприємець Кононенко І.В. належним чином повідомлений, в розумінні приписів ст. ст. 120, 242 ГПК України.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги на рішення суду, враховуючи те, що явка представників сторін та третьої особи судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком учасника справи, зважаючи на відсутність клопотань про відкладення розгляду справи з поданням відповідних доказів, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників третьої особи.

В судове засідання 08.02.2023 з`явились представники сторін.

Представник відповідача в судому засіданні 08.02.2023 вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Представник позивача заперечив проти доводів апелянта з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу та просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, оскаржуване рішення залишити без змін.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

28.10.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю виробниче торгово-будівельне підприємство "Будкон" (клієнт за договором, позивач у справі) та Публічним акціонерним товариством "Укргазбанк" (банк за договором, відповідач у справі) було укладено договір банківського рахунку №20/КД/452-0003 (заява-договір банківського рахунку в частині послуг розрахунково-касового та дистанційного обслуговування), на підставі якого банком було відкрито рахунок № НОМЕР_1 для здійснення господарської діяльності та забезпечення банком розрахунково-касового поточного та дистанційного обслуговування системи на умовах тарифу "Базовий".

У період з 23.02.2021 по 10.03.2021 на вказаний рахунок було перераховано різними контрагентами грошові кошти на загальну суму 580 842,03 грн, що сторонами не заперечується та підтверджуються наявною в матеріалах справи банківською випискою.

Як зазначає позивач, за розпорядженням неповноважної особи - Фізичної особи-підприємця Кононенком І.В. вищенаведені кошти були списані з рахунку товариства, у зв`язку з чим останнє звернулось до Публічного акціонерного товариства "Укргазбанк" з вимогою встановити про встановлення обставин несанкціонованого доступу до рахунку позивача.

За наслідками службового розслідування Публічним акціонерним товариством "Укргазбанк" було складено висновок №148/29004/2021 від 05.04.2021, згідно якого комісією зі службового розслідування було встановлено, що 28.10.2020 головний економіст відділу підтримки операцій суб`єктів господарювання відділення Гомля Г.М. при заведенні даних про уповноважених осіб Товариства з обмеженою відповідальністю виробниче торгово-будівельне підприємство "Будкон" замість директора Кононенка Сергія Володимировича (іпн НОМЕР_2 , м.т. НОМЕР_3 , логін: ІНФОРМАЦІЯ_1) ввела як уповноважену особу не пов`язаного із Товариством з обмеженою відповідальністю виробниче торгово-будівельне підприємство "Будкон" Кононенка Ігоря Віталійовича (іпн НОМЕР_4 ). Враховуючи, що у Кононенка І.В. з`явилася можливість бачити рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю виробниче торгово-будівельне підприємство "Будкон" і був наявний ключ електронного цифрового підпису з 16.02.2021, він у період з 23.02.2021 по 10.03.2021 провів наступні обороти по рахунку електронного цифрового підпису Д - 580 842,00 грн, К - 580 842,03 грн.

Листом №522/333/2021 від 09.04.2021 Публічним акціонерним товариством "Укргазбанк" було повідомлено Товариство з обмеженою відповідальністю виробниче торгово-будівельне підприємство "Будкон" про направлення заяви до правоохоронних органів за фактом шахрайських дій Фізичної особи - підприємця Кононенка І.В.

Товариство з обмеженою відповідальністю виробниче торгово-будівельне підприємство "Будкон" звернулось до відповідача з претензією-вимогою про відшкодування грошових коштів в сумі 580 842,03 грн, які були списані з рахунку внаслідок незаконних дій банку.

Листом №522/954/2021 від 27.10.2021 у задоволенні вимог Товариства з обмеженою відповідальністю виробниче торгово-будівельне підприємство "Будкон" банком було відмовлено та повідомлено про відкриття кримінального провадження за фактом шахрайства, вказано про необхідність звернутись до суду.

З огляду на неповернення грошових коштів в сумі 580 842,03 грн на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю виробниче торгово-будівельне підприємство "Будкон", які фактично було списано внаслідок неправомірних дій Публічного акціонерного товариства "Укргазбанк", а саме допуску до рахунку клієнта не пов`язаної з останнім особи, Товариство з обмеженою відповідальністю виробниче торгово-будівельне підприємство "Будкон" звернулось до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Укргазбанк" про стягнення збитків в сумі 580 842,03 грн, пені в розмірі 140563,77 грн, 3% річних в сумі 11 553,19 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 173 ГК України, що кореспондується зі ст. 509 ЦК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з статтями 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 і 2 статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Правовідносини сторін у цій справі виникли з договору банківського рахунку та обслуговування, за якими Банк зобов`язався, зокрема, приймати та зараховувати на рахунок позивача грошові кошти, здійснювати розрахункові операції, підключити позивача до електронної банківської системи для користування банківськими послугами, а позивач - оплачувати надані послуги на умовах договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно ст. 1068 ЦК України (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом.

Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

За змістом ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлення відповідальність суб`єктів переказу станом на час виникнення спірних правовідносин унормовував Закон України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (далі - Закон № 2346-ІІІ).

Питання відповідальності банків, платників та одержувачів переказу врегульовані розділом VII Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів».

Статтею 32 Закону № 2346-ІІІ визначено відповідальність банків при здійсненні переказу. Пунктом 32.1 статті 32 зазначеного Закону передбачено, що Банк, що обслуговує платника, та банк, що обслуговує отримувача, несуть перед платником та отримувачем відповідальність, пов`язану з проведенням переказу, відповідно до цього Закону та умов укладених між ними договорів. Банки зобов`язані виконувати доручення клієнтів, що містяться в документах на переказ, відповідно до реквізитів цих документів та з урахуванням положень, встановлених пунктом 22.6 статті 22 цього Закону.

Відповідно до пункту 2.10 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Національного банку України №22 від 21.01.2004 (чинної на час виникнення спірних правовідносин, далі - Інструкція) клієнт, виходячи зі своїх технічних можливостей та обслуговуючого банку, може подавати до банку розрахункові документи як на паперових носіях, так і у вигляді електронних розрахункових документів, використовуючи системи дистанційного обслуговування. Спосіб подання клієнтом документів до банку передбачається в договорі банківського рахунку. Банк, що обслуговує платника із застосуванням систем дистанційного обслуговування, зобов`язаний перевірити відповідність номера рахунку платника і його коду, що зазначені в електронному розрахунковому документі, і приймати цей документ до виконання, лише якщо вони належать цьому платнику.

Пунктом 1.4 Інструкції передбачено, що дистанційне обслуговування - це комплекс інформаційних послуг за рахунком клієнта та здійснення операцій за рахунком на підставі дистанційних розпоряджень клієнта; дистанційне розпорядження - розпорядження банку виконати певну операцію, яке передається клієнтом за погодженим каналом доступу, без відвідання клієнтом банку.

Відповідно до п. 10.1 Інструкції оперативне ведення клієнтом своїх рахунків у банку та обмін технологічною інформацією, визначеною в договорі між банком та клієнтом, клієнт може здійснювати за допомогою систем дистанційного обслуговування. Дистанційне обслуговування рахунку клієнт може здійснювати за допомогою систем "клієнт-банк", "клієнт-Інтернет-банк", "телефонний банкінг", "миттєва безконтактна оплата" та інших систем дистанційного обслуговування.

Згідно з п. 10.3 Інструкції юридичною підставою для роботи клієнта за допомогою систем дистанційного обслуговування і оброблення банком дистанційних розпоряджень клієнта є договір банківського рахунку. У договорі обов`язково мають обумовлюватися права, обов`язки та відповідальність сторін, порядок вирішення спорів у разі їх виникнення тощо.

Відповідно до пункту 2.10 Інструкції клієнт, виходячи зі своїх технічних можливостей та обслуговуючого банку, може подавати до банку розрахункові документи як на паперових носіях, так і у вигляді електронних розрахункових документів, використовуючи системи дистанційного обслуговування. Спосіб подання клієнтом документів до банку передбачається в договорі банківського рахунку. Банк, що обслуговує платника із застосуванням систем дистанційного обслуговування, зобов`язаний перевірити відповідність номера рахунку платника і його коду, що зазначені в електронному розрахунковому документі, і приймати цей документ до виконання, лише якщо вони належать цьому платнику.

Програмне забезпечення систем дистанційного обслуговування має відповідати вимогам законодавства, в тому числі нормативно-правових актів Національного банку, які пред`являються до технології та захисту електронних банківських розрахунків (п. 10.2 Інструкції).

Матеріалами справи підтверджується, що у зв`язку із списанням з рахунку позивача коштів останній звернувся до відповідача із заявою про ініціювання проведення службового розслідування банком щодо встановлення обставин несанкціонованого доступу до його рахунку.

Як вже зазначалось у цій постанові, за наслідками службового розслідування Публічним акціонерним товариством "Укргазбанк" було складено висновок №148/29004/2021 від 05.04.2021, згідно змісту якого головний економіст відділу підтримки операцій суб`єктів господарювання відділення Гомля Г.М. 28.10.2020 відкрила поточний рахунок клієнту - Товариству з обмеженою відповідальністю виробниче торгово-будівельне підприємство "Будкон", на підставі наданих клієнтом документів було здійснено підключення рахунку клієнта до системи дистанційного обслуговування "ЕКОБУМ 24/7". 11.03.2021 директор Товариства з обмеженою відповідальністю виробниче торгово-будівельне підприємство "Будкон" звернувся до відділення банку та повідомив про те, що за його рахунком № НОМЕР_1 без його відома здійснювались платежі з 23.02.2021 по 10.03.2021, при цьому, він не отримував ключ електронного цифрового підпису та систему дистанційного обслуговування не активував, смс-повідомлення не надходили на його номер. Комісією зі службового розслідування було встановлено, що 28.10.2020 головний економіст відділу підтримки операцій суб`єктів господарювання відділення Гомля Г.М. при заведенні даних про уповноважених осіб Товариства з обмеженою відповідальністю виробниче торгово-будівельне підприємство "Будкон" замість директора Кононенка Сергія Володимировича (іпн НОМЕР_2 , м.т. НОМЕР_3 , логін: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) завела як уповноважену особу не пов`язаного із Товариством з обмеженою відповідальністю виробниче торгово-будівельне підприємство "Будкон" Кононенка Ігоря Віталійовича (іпн НОМЕР_4 ). Фізична особа - підприємець Кононенко Ігор Віталійович відкрив 24.04.2020 рахунок № НОМЕР_5 у відділенні №9 Київської обласної дирекції, цей рахунок використовував в "ЕКОБУМ", для чого отримав ключ електронного цифрового підпису (серійний номер 6909, відкликаний 16.11.2020 і 16.11.2020 зробив новий ключ із серійним номером 6EFA), обороти по рахунку в період з 24.04.2020 по 25.12.2021 складають: Д-215473 грн., К-217577,15 грн.

Враховуючи, що у Кононенка І.В. з`явилася можливість бачити рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю виробниче торгово-будівельне підприємство "Будкон" і був наявний ключ електронного цифрового підпису з 16.02.2021, він у період з 23.02.2021 по 10.03.2021 провів наступні обороти по рахунку електронного цифрового підпису Д - 580 842,00 грн, К - 580 842,03 грн.

У висновку службового розслідування №148/29004/2021 від 05.04.2021 вказано, що причинами, які призвели до виникнення вказаних обставин стали: неналежне виконання посадових обов`язків при заведенні даних про уповноважених осіб Товариства з обмеженою відповідальністю виробниче торгово-будівельне підприємство "Будкон" головним економістом відділу підтримки операцій суб`єктів господарювання відділення Гомля Г.М.; неналежне виконання посадових обов`язків начальником Відділення Ракитним О.Ю., що виявилось у відсутності належного контролю за діями підлеглого працівника Гомлі Г.М.; недосконалість інтерфейсу та функціональності програмного забезпечення "ЕКОБУМ", у частині прив`язки клієнта до організації завдяки пошуку по прізвищу, що не є унікальним параметром і не виключає, наявність повних або часткових однофамільців, а також можливість здійснення такої прив`язки одноосібно.

Крім того, в процесі розгляду справи на запитання місцевого господарського суду відповідачем в письмових поясненнях (вх. № 01-37/10954/22 від 14.02.2022 - а.с. 107-109 т. І) повідомлено, що в програмі "ЕКОБУМ", що є системою дистанційного обслуговування юридичних осіб в ПАТ "Укргазбанк", одна і та ж особа як уповноважена особа різних юридичних осіб, має різні логіни, які зазвичай відрізняються цифрою в логіні (наприклад ІНФОРМАЦІЯ_2), та дає їй можливість використовувати різні права на різних юридичних осіб, у т.ч. і створювати ключі ЕП. Оскільки працівником відділення до клієнта - Товариства з обмеженою відповідальністю виробниче торгово-будівельне підприємство "Будкон" був підключений Кононенко Ігор Віталійович (ІПН НОМЕР_4 ) з його основним логіном ІНФОРМАЦІЯ_3, то останній після входу в робоче місце ТОВ ВТБП "Будкон" здійснив запит і отримав ключ ЕП з серійним номером 00АА14. Особливістю заведення нового клієнта в "ЕКОБУМ" є те, що початковий пароль, який клієнт зобов`язаний змінити при першому вході в свій особистий кабінет, часто присвоюється не унікальний, а єдиний для всіх клієнтів, що дає можливість шахраям здійснити підбір логіну/паролю в системі дистанційного обслуговування.

Оцінивши вищенаведені документи та викладені в них обставини, колегія приходить до висновку, що дії співробітника банку у вигляді невірного відображення в системі дистанційного обслуговування юридичних осіб відповідальної особи позивача з надання розпоряджень, зокрема, щодо списання коштів з його рахунку зумовило отримання третьою особою, не пов`язаною із товариством, ключа ЕП та надання їй можливості оформити відповідні розпорядження з операцій по рахунку позивача. Відтак, списання коштів з рахунку НОМЕР_1 здійснено безпідставно.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія погоджується з вірним висновком місцевого господарського суду про те, що Публічним акціонерним товариством "Укргазбанк" допущено порушення своїх зобов`язань за договором банківського рахунку в частині виконання списання грошових коштів з рахунку клієнта, зокрема, на підставі розпорядження уповноваженої особи юридичної особи.

Відносно тверджень апелянта про те, що вчинення третьою особою шахрайських дій зумовило списання коштів з рахунку позивача, суд апеляційної інстанції зауважує, що вони не відповідають обставинам справи, адже, як підставно вказано місцевим господарським судом, саме дії службової особи банку здійснили допуск до використання рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю виробниче торгово-будівельне підприємство "Будкон" особи, яка не є повноваженим представником клієнта. Наведене також підтверджено самим відповідачем за результатами проведеного службового розслідування.

Крім того, суд вважає, що надання усім новим клієнтам банку єдиного паролю до системи дистанційного обслуговування не може сприяти належному захисту електронних банківських розрахунків його клієнтів, що також зумовило виникнення спору у даній справі з урахуванням вчинення помилкових дій співробітником фінансової установи.

Беручи до уваги те, що судами встановлено саме факт порушення банком договірних зобов`язань, то доводи апелянта про неналежність відповідача у цій справі визнаються неспроможними та відхиляються як такі, що не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Посилання апелянта на неналежність позивачу коштів, що надійшли на його рахунок, відхиляються судовою колегією, оскільки у відповідності до Розділу 3 Договору банківського рахунку позивачем відкрито рахунок саме для здійснення господарської діяльності, а кошти - призначались товариству за результатами здійсненої ним діяльності згідно реквізитів платіжних доручень, що також підтверджується судовими рішеннями у справах №917/1218/21 та №917/1207/21 (про стягнення з позивача передплати за непоставлений товар).

Крім того, у відповідності до приписів ч. 2 ст. 1068 ЦК України у фінансової установи є безумовний обов`язок щодо зарахування коштів, що надійшли на рахунок клієнта згідно реквізитів платіжного доручення. З`ясування питання належності клієнту права власності на ці матеріальні акти в момент здійснення операції з переказу лежить поза площиною прав та обов`язків фінансової установи за виключенням випадків, визначених приписами Закону України «Про запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» (в редакції чинній на час проведення переказів), згідно ст. 23 якого суб`єкт первинного фінансового моніторингу, що здійснює або забезпечує здійснення фінансових операцій, має право зупинити здійснення таких операцій, якщо вони є підозрілими, та зобов`язаний зупинити такі фінансові операції у разі виникнення підозри, що вони містять ознаки вчинення кримінального правопорушення, визначеного Кримінальним кодексом України.

Оскільки у банку на час проведення зарахування на рахунок позивача відповідних коштів не виникло підозри щодо надходження їх у зв`язку із вчиненням діянь, що мають ознаки кримінального правопорушення, то в даному випадку посилання банку на неналежність товариству цих коштів через шахрайські дії третьої особи, що надійшли згідно реквізитів платіжних доручень, не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позову.

Правові наслідки неналежного виконання банком операцій за рахунком клієнта визначено у ст. 1073 ЦК України, згідно якої у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до пункту 32.3.2 статті 32 Закону № 2346-ІІІ у разі помилкового переказу з рахунка неналежного платника, що стався з вини банку, цей банк зобов`язаний переказати відповідну за рахунок власних коштів суму переказу на рахунок неналежного платника, а також сплатити неналежному платнику пеню у розмірі процентної ставки, що встановлена цим банком по короткострокових кредитах, за кожний день починаючи від дня помилкового переказу до дня повернення суми переказу на рахунок неналежного платника, якщо інша відповідальність не передбачена договором.

Відповідно до ст. 1 Закону № 2346-ІІІ помилковий переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини банку або іншого суб`єкта переказу відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому цієї суми у готівковій формі; неналежний платник - особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів.

Працівники банку, винні в здійсненні помилкового переказу, несуть відповідальність відповідно до закону (пункт 32.4 статті 32 Закону України «Про платіжні системи та перекази коштів в Україні»).

Зважаючи на те, що судами не встановлено обставин які б свідчити про те, що позивач як користувач системою дистанційного обслуговування юридичних осіб в ПАТ "Укргазбанк" своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, то колегія суддів погоджується з вірним висновком місцевого господарського суду про те, що у відповідача в силу приписів ст. 1073 ЦК України та ст. 32 Закону № 2346-ІІІ виник обов`язок негайно після виявлення порушення зарахувати на рахунок клієнта (позивача) суму безпідставно списаних коштів за рахунок власних грошових активів. При цьому, банк не позбавлений права вимагати повернення відповідних сум від особи, дії якої зумовили таке безпідставне списання.

Відносно аргументації апеляційної скарги про недоведення позивачем усього складу цивільного правопорушення для настання такої міри відповідальності як стягнення збитків Північний апеляційний господарський суд звертається до правової позиції, що була викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2021 по справі № 662/397/15-ц та зазначає, що в разі пред`явлення позову про стягнення коштів за договором банківського рахунку, у тому числі які були списані з рахунку клієнта внаслідок недбалості, вчиненої службовими особами банку, застосуванню до спірних правовідносин між клієнтом та банком підлягають норми цивільного законодавства, які регулюють договірні, а не деліктні зобов`язання, оскільки вчинення будь-якими особами дій із заволодіння внесеними на рахунок коштами не впливає на договірні правовідносини клієнта і банку, не спростовує їх існування та не припиняє їх належне виконання.

Враховуючи те, що у даному спорі підлягають встановленню обставини щодо неналежного виконання банком саме договірних зобов`язань щодо недотримання ним легітимного порядку здійснення перерахування коштів з рахунку клієнта (позивача), та, як наслідок, зобов`язання в судовому порядку усунути порушення шляхом повернення безпідставно перерахованих сум, то оцінка обґрунтованості вимоги позивача про стягнення 580 842,03 грн не може бути здійснена через призму елементів складу цивільного правопорушення, необхідних для стягнення збитків.

Судова колегія також звертає увагу на те, що зазначення позивачем лише в прохальній частині слова «збитки», при цьому, правова підстава позову обґрунтована саме посиланням на приписами цивільного законодавства, які регулюють договірні відносини за договором банківського рахунку, не може свідчити про пред`явлення у цій справі вимоги про стягнення збитків.

В контексті наведеного, апеляційна інстанція зауважує, що "у процесуальному законодавстві діє принцип "jura novit curia" ("суд знає закони"), який полягає в тому, що: 1) суд знає право; 2) суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилання сторін; 3) суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору (da mihi factum, dabo tibi jus). Активна роль суду в цивільному процесі проявляється, зокрема, у самостійній кваліфікації судом правової природи відносин між позивачем та відповідачем, виборі і застосуванні до спірних правовідносин відповідних норм права, повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 у справі №904/5726/19).

Таким чином, при вирішенні спору суд в межах своїх процесуальних функціональних повноважень та в межах позовних вимог встановлює зміст (правову природу, права та обов`язки ін.) правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин, та визначає правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин. Законодавець указує саме на "норму права", що є значно конкретизованим, аніж закон. Більше того, з огляду на положення ГПК України така функціональність суду носить імперативний характер. Підсумок такої процесуальної діяльності суду знаходять своє відображення в судовому рішенні, зокрема у його мотивувальній й резолютивній частинах.

Обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору, покладено саме на суд, що є складовою класичного принципу jura novit curia".

Підсумовуючи вищенаведене в сукупності, колегія суддів вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 580 842,03 грн є обґрунтованими та такими, що правомірно були задоволені Господарським судом міста Києва із застосуванням правового механізму, визначеного приписами ст. 1073 ЦК України та ст. 32 Закону № 2346-ІІІ.

Щодо позовних вимог про стягнення неустойки та інфляційних

За змістом ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином.

Частина 2 статті 193 ГК України встановлює, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Порушенням зобов`язання у відповідності до ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України унормовано, що у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі, сплата неустойки.

Приписами ст. 230 ГК України також встановлено, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, він зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф).

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пеня є особливим видом відповідальності за неналежне виконання зобов`язання, яка, крім відшкодування збитків після вчиненого порушення щодо виконання зобов`язання, передбачає додаткову стимулюючу функцію для добросовісного виконання зобов`язання. До моменту вчинення порушення пеня відіграє забезпечувальну функцію і, навпаки, з моменту порушення є мірою відповідальності.

Разом з тим, у тому випадку, коли правочин не містить в собі умов щодо розміру та бази нарахування пені, або містить умову про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, сума пені може бути стягнута лише в разі, якщо обов`язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 у справі №904/4156/18.

Пунктом 32.3.2 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" у разі помилкового переказу з рахунка неналежного платника, що стався з вини банку, цей банк зобов`язаний переказати за рахунок власних коштів суму переказу на рахунок неналежного платника, а також сплатити неналежному платнику пеню у розмірі процентної ставки, що встановлена цим банком по короткострокових кредитах, за кожний день починаючи від дня помилкового переказу до дня повернення суми переказу на рахунок неналежного платника, якщо інша відповідальність не передбачена договором. У разі переказу з рахунка платника без законних підстав, за ініціативою неналежного стягувача, з порушенням умов доручення платника на здійснення договірного списання або внаслідок інших помилок банку повернення платнику цієї суми здійснюється у встановленому законом судовому порядку. При цьому банк, що списав кошти з рахунка платника без законних підстав, має сплатити платнику пеню у розмірі процентної ставки, що встановлена цим банком по короткострокових кредитах, за кожний день починаючи від дня переказу до дня повернення суми переказу на рахунок платника, якщо інша відповідальність не передбачена договором.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на безпідставне списання грошових коштів з рахунку клієнта, позивачем за період з 11.03.2021 по 08.11.2021 було нараховано та заявлено до стягнення пеню в розмірі 140563,77 грн та 3% річних в сумі 11 553,19 грн. Відповідачем контррозрахунку пред`явлених до нього позовних вимог чи заперечень з приводу проведеного позивачем розрахунку даної частини позовних вимог не надано.

Північний апеляційний господарський суд, перевіривши проведений позивачем розрахунок, встановив, що він відповідає матеріалам справи, а тому висновок місцевого господарського суду про задоволення даної частини позовних вимог є правомірним.

Враховуючи вищенаведене, аргументація апеляційної скарги про те, що оскаржуване рішення прийнято місцевим господарським судом при невірному застосуванні норм матеріального права, а викладені в ньому висновки суду не відповідають обставинам справи, - не знайшла свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Нормою ст. 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду міста Києва від 22.08.2022 у справі №910/19261/21 відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, а тому передбачених законом підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення в розумінні приписів ст. 277 ГПК України не вбачається. Скаржником не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» на рішення Господарського суду міста Києва від 22.08.2022 підлягає залишенню без задоволення.

Судові витрати

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до ст. 129 ГПК України та, у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги, покладаються на відповідача (скаржника).

Керуючись Главою 1 Розділу ІV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 22.08.2022 у справі №910/19261/21 залишити без змін.

Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано, після виходу судді Ходаківської І.П. з відпустки, - 27.02.2023.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді І.П. Ходаківська

О.О. Євсіков