ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2023 р. Справа№ 910/42/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Барсук М.А.

суддів: Руденко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПП «Єврозапчастина»

на рішення Господарського суду Київської області від 02.09.2022 року (повний текст складено 24.10.2022)

у справі №910/42/22 (суддя Мальована Л.Я.)

за позовом Державного підприємства «Житомирський бронетанковий завод»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПП «Єврозапчастина»

про стягнення 208 707 грн. 36 коп.,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Державне підприємство «Житомирський бронетанковий завод» звернулося до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПП «Єврозапчастина» про стягнення 208 707 грн. 36 коп. заборгованості з яких: 81 134 грн. 16 коп. пені, 127 573 грн. 20 коп. штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушено умови договору № 189 від 11.05.2021 року щодо строків та якості поставленої продукції.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Київської області від 02.09.2022 року в позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПП «Єврозапчастина» на користь Державного підприємства «Житомирський бронетанковий завод» 81 134 грн. 16 коп. пені, 127 573 грн. 20 коп. штрафу, судовий збір в сумі 3 130 грн. 61 коп.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції зазначив, що позивачем у зв`язку з простроченням виконання зобов`язання та якості поставленої продукції нараховано 81 134,16 грн. пені, 29 358,00 грн. штрафу, за продукцію, яка виявилась неякісною із застосуванням стендових випробувань у розмірі 35 %, штраф, в розмірі 20 % від вартості продукції неналежної якості в розмірі 60 936,00 грн., а також штраф 7 % за прострочення поставки продукції понад 30 днів в розмірі 37 279,20 грн. відповідно до наданого розрахунку, який відповідає вимогам закону.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «ПП «Єврозапчастина» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 02.09.2022 року у справі №910/42/22 та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши 385,95 грн. пені та 60 936,00 грн. штрафу. В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач навмисно приховав всі обставини спірних правовідносин, аби отримати змогу нарахувати більший розмір штрафних санкцій. Зокрема, апелянт зазначає, що в порушення умов договору та наявним в матеріалах справи доказам, за специфікацією № 1 здійснено нарахування штрафних санкцій з порушення поставки 74 штук товару - Прилад ТНПО, які фактично були поставлені; за специфікацією № 3 відповідач поставив 11 штук товару, натомість позивач зазначив лише 7 штук товару, що дало змогу розрахувати штрафні санкції у значно більшому розмірі; за специфікацією № 4 відповідач фактично поставив 4 штук товару, натомість позивач зазначив лише про поставку 2 штук товару, що дало змогу розрахувати штрафні санкції у значно більшому розмірі.

Апелянт також зазначає про відсутність підстав для стягнення пені та штрафу за прострочення поставки товару за специфікаціями № 3, № 4, оскільки відповідачем було прийнято рішення про зупинення передання товару до плати позивачем раніше поставленого товару відповідно до ч. 5 ст. 692 ЦК України та ст. 538 ЦК України. Також апелянт наголосив на відсутності підстав для стягнення штрафу у розмірі 35 %.

В апеляційній скарзі апелянтом заявлено клопотання про визнання поважними причини несвоєчасного подання доказів, поновлення такого строку та долучення до матеріалів справи нових доказів.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/42/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: Барсук М.А. - головуюча суддя; судді - Руденко М.А., Пономаренко Є.Ю.

Згідно з ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвалою суду від 13.12.2022 року відкрито апеляційне провадження та роз`яснено сторонам, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення (виклику) учасників справи.

Частина 10 ст. Господарського процесуального кодексу України також передбачає, що з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням учасників справи не заявлено.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

11.05.2021 року між ДП «Житомирський бронетанковий завод» та ТОВ «ПП «ЄВРОЗАПЧАСТИНА» укладено Договір № 189, відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується передати у власність, а Покупець - прийняти й оплатити Продукцію, вказану у Специфікації (надалі по тексту - Продукція), на умовах та в строки, передбачені Договором.

Згідно з п. 1.3. договору визначено, продукція, що поставляється за договором, використовується Покупцем на виконання Договорів, Державних Контрактів, укладених з Міністерством оборони України для ремонту військової техніки.

Пунктами п.2.1 та п.2.2 Договору передбачено, що кількість та номенклатура продукції вказується у специфікаціях, що є невід`ємною частиною Договору. Якість, комплектація, пакування й маркування продукції повинні відповідати нормам, чинним стандартам (ТУ, ГОСТ, технічною документацією) для даного виду продукції. Постачальник гарантує, що продукція, яка є предметом поставки за договором, придатна для використання за призначенням та повністю відповідає умовам Договору, щодо якості та номенклатурі.

Відповідно до п.2.4 договору, якість продукції, що є предметом договору перевіряється відділом технічного контролю покупця, результати перевірки оформляються актом вхідного контролю, на кожну окрему партію продукції.

Пунктом 2.5 договору передбачено, у разі виявлення недоліків під час приймання продукції по якості, номенклатурі, комплектності, умовам договору постачальник повинен провести заміну продукції, що не відповідає умовам договору упродовж 15 календарних днів з дня отримання Акту вхідного контролю. Доказом отримання Постачальником акту вхідного контролю направлення його на електронну адресу Постачальника@gmail.com. Витрати по заміні та/або усуненню недоліків Продукції здійснюються власними силами та за власний рахунок Постачальника, в тому числі витрати пов`язані з транспортуванням Продукції.

Згідно з п.3.1 Договору, Поставка продукції здійснюється силами та за рахунок Постачальника, можливо через Перевізника на склад в місці знаходження Покупця (або на інших умовах, обговорених Сторонами), в строки/терміни встановлені Сторонами у відповідній Специфікації. Моментом поставки Продукції (партії Продукції) та передача її Покупцю є дата підписання Сторонами акту приймання передачі на Продукцію, що визнана придатною для подальшого використання за призначенням на підставі акту вхідного контролю.

Пунктом 3.3. встановлено, що на Продукцію, що за результатами вхідного контролю визнана такою, що не відповідає умовам Договору, в частині якості (непридатною для подальшого використання за призначенням), Сторонами складається Акт повернення продукції (Додаток№2 до Договору). Продукція, що за результатами вхідного контролю визнана такою, що не відповідає умовам договору в частині якості, зазначається в Акті приймання-передачі окремо та вважається не поставленою.

На Продукцію, що за результатами вхідного контролю визнана такою, що не відповідає умовам Договору, в частині якості (непридатною для подальшого використання за призначенням), Сторонами складається Акт повернення Продукції (Додаток №2 до Договору). Заміна неякісної Продукції та/або усунення недоліків проводиться Постачальником в порядку передбаченому п.2.5 Договору.

Відповідно до п. 3.4 договору визначено, що у разі невідповідності Продукції по якості, Постачальник упродовж 15 календарних днів зобов`язаний провести заміну. У випадку перевищення зазначеного терміну Продукція, що не відповідає заявленій якості, вважається такою, що прийнята Покупцем на відповідальне зберігання. Плата за зберігання Продукції, яка за результатами вхідного контролю визнана непридатною для використання за призначенням, складає 10% від її вартості за кожен день зберігання понад встановлені пунктом 2.5 Договору терміни.

На виконання умов договору сторонами укладено специфікацію №1 від 14.05.2021 року на поставку Приладів ТНПО-170А в кількості 80 штук на загальну суму 636 000,00 гривень. Умовами п. 3 Специфікації №1 встановлено термін поставки Продукції по Специфікації - упродовж 5 календарних днів, з моменту підписання Специфікації (до 19.05.2021 (включно)).

30.06.2021 року відповідно до п.1.1 та п.3.1 Договору сторонами укладено специфікацію №3 на поставку Постачальником Синхронізаторів 765-12-сб142 в кількості 20 штук на загальну суму 456 000,00 гривень. Умовами п.4 Специфікації № 3 встановлено термін поставки Продукції по Специфікації - упродовж 10 календарних днів, з моменту підписання Специфікації (10.07.2021 року (включно)).

23.07.2021 року відповідно до п.1.1 та п.3.1 договору сторонами укладено специфікацію № 4 на поставку постачальником компресорів з помпою 765-78-сб281 в кількості 4 штук на загальну суму 335 520,00 гривень. Умовами п.4 специфікації № 4 встановлено термін поставки продукції по специфікації - упродовж 5 календарних днів, з моменту підписання специфікації (28.07.2021 року (включно)).

Як зазначає позивач у позові, на виконання умов Договору та укладених Сторонами Специфікацій №1, № 3 та №4, Постачальником здійснено поставку Продукції: по Акту № 1 приймання передачі Продукції від 17.05.2021 - Прилад ТНПО-170А в кількості 80 штук; по Акту 3-1 приймання передачі Продукції від 20.07.2021 - Синхронізатори 765-12-сб142 в кількості 5 штук; но Акту 3-3 приймання передачі Продукції від 04.09.2021 - Синхронізатори 765-12-сб142 в кількості 6 штук; по Акту 3-4 приймання передачі Продукції від 13.09.2021 - Синхронізатори 765-12-сб142 в кількості 4 штук; по Акту 4-1 приймання передачі Продукції від 25.07.2021 - Компресорів з помпою 765-78-сб281 в кількості 1 штука; по Акту 4-2 приймання передачі Продукції від 27.07.2021 - Компресорів з помпою 765-78-cб281 в кількості 3 штук.

Відповідно до п.2.4 Договору комісією Покупця, із залученням представника філії 1285 ВП МОУ, проведено перевірку якості поставленої Постачальником Продукції.

Як зазначає позивач, у результаті перевірки комісією Покупця складено Акти вхідного контролю:

Акт № 451 вхідного контролю від 24.05.2021 року, відповідно до якого прилади ТНПО-170А в кількості 74 штуки, які надійшли 20.05.2021 року на ДП «ЖБТЗ» від ТОВ «ПП «Єврозапчастина» по Акту № 1 приймання передачі Продукції від 17.05.2021 року, згідно Договору №189 від 11.05.2021 року - не комплектні, не відповідають умовам Договору № 189 від 11.05.2021 року та вважаються не прийнятими Покупцем і підлягають поверненню Постачальнику за Актом повернення Продукції. Прилади ТНОПО 170А в кількості 6 шт. - є браком, не відповідають умовам Договору №189 від 11.05.2021 року, вважаються не прийнятими Покупцем та підлягають поверненню Постачальнику за Актом повернення продукції.

Згідно до додатку № 1 до Акту № 451 від 07.06.2021 року прилади ТНПО-170А в кількості 74 штуки, які надійшли 20.05.2021 року на ДП «ЖБТЗ» від ТОВ «ПП «Єврозапчастина» по Акту № 1 приймання передачі Продукції від 17.05.2021 року, згідно Договору №189 від 11.05.2021 року - відповідають умовам Договору №189 від 11.05.2021 року та вважаються прийнятими Покупцем. Прилади ТНОПО 170А в кількості 6 шт. - які надійшли 20.05.2021 року на ДП «ЖБТЗ» від ТОВ «ПП «Єврозапчастина» по Акту № 1 приймання передачі Продукції від 17.05.2021 року, згідно Договору №189 від 11.05.2021 року - є браком, не відповідають умовам Договору №189 від 11.05.2021 року, вважаються не прийнятими Покупцем та підлягають поверненню Постачальнику за Актом повернення продукції.

Акт № 676 вхідного контролю від 27.07.2021, відповідно до якого Продукція, яка надійшла на ДП «Житомирський бронетанковий завод» по Акту № 3-1 приймання-передачі Продукції від 20.07.2021 року, а саме синхронізатор 765-12-сб142 в кількості 1 шт. - є браком, не відповідає умовам Договору № 189 від 11.05.2021, вважається не прийнятим Покупцем та підлягає поверненню по Акту повернення Продукції Постачальнику.

Акт № 846 вхідного контролю від 15.09.2021, відповідно до якого Продукція, яка надійшла на ДП «Житомирський бронетанковий завод» по Акту № 3-3 приймання-передачі Продукції від 04.09.2021 року, а саме Синхронізатори 765-12-сб142 в кількості 5 штук - є браком, не відповідають по якості умовам Договору № 189 від 11.05,2021, вважаються не прийнятими Покупцем та підлягають поверненню за Актом повернення Продукції Постачальнику.

Акт № 870 вхідного контролю від 21.09.2021, відповідно до якого Продукція, яка надійшла на ДП «Житомирський бронетанковий завод» по Акту № 3-4 приймання-передачі Продукції від 13.09.2021 року, а саме Синхронізатори 765-12-сб142 в кількості 2 штук - є браком, не відповідають по якості умовам Договору № 189 від 11.05.2021, вважаються не прийнятими Покупцем та підлягають поверненню за Актом повернення Продукції Постачальнику.

Акт № 687 вхідного контролю від 04.08.2021, відповідно до якого Продукція, яка надійшла на ДП «Житомирський бронетанковий завод» по Акту № 4-1 приймання-передачі Продукції від 25.07.2021 року, а саме компресор з помпою 765-78-сб281 в кількості 1 шт. зав. № 309В00378 - є браком, не відповідає по якості умовам Договору № 189 від 11.05.2021, вважається не прийнятими Покупцем та підлягає поверненню за Актом повернення Продукції Постачальнику.

Крім того, позивач посилається на акт № 692 вхідного контролю від 29.07.2021, відповідно до якого Продукція, яка надійшла на ДП «Житомирський бронетанковий завод» по Акту № 4-2 приймання-передачі Продукції від 27.07.2021 року, а саме компресор з помпою 765-78-сб281 в кількості 1 шт. зав, №035277 - є браком, не відповідає по якості умовам Договору № 189 від 11.05.2021, вважається не прийнятими Покупцем та підлягає поверненню за Актом повернення Продукції Постачальнику.

09.10.2021 позивачем на адресу відповідача направлено Вимогу №02/1988 в частині заміни Продукції, поставки Продукції по Договору та сплати штрафних санкцій, відповідно до п. 7.3, п.7.4 Договору та ст.231 Господарського кодексу України, за поставку Продукції неналежної якості, яка була залишена без відповіді та задоволення.

З огляду на вищевикладені обставини позивач просить суд стягнути з відповідача 208 707 грн. 36 коп. заборгованості.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов до висновку, що позивачем у зв`язку з простроченням виконання зобов`язання та якості поставленої продукції нараховано 81 134,16 грн. пені, 29 358,00 грн. штрафу, за продукцію, яка виявилась неякісною із застосуванням стендових випробувань у розмірі 35 %, штраф, в розмірі 20 % від вартості продукції неналежної якості в розмірі 60 936,00 грн., а також штраф 7 % за прострочення поставки продукції понад 30 днів в розмірі 37 279,20 грн. відповідно до наданого розрахунку, який відповідає вимогам закону.

Однак колегія суддів частково не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов`язання, які мають ознаки договору поставки, згідно якого в силу вимог ст. 712 ЦК України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За правовою природою договір поставки є консенсуальним, двостороннім і оплатним. Як консенсуальний договір він вважається укладеним з моменту досягнення сторонами згоди щодо всіх істотних умов. Двосторонній характер договору поставки зумовлює взаємне виникнення у кожної сторони прав та обов`язків.

Як встановлено ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 610 та частина 1 статті 612 ЦК України).

Положеннями статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно зі статтями 230, 231 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, яку відповідач зобов`язаний сплатити за невиконання чи неналежне виконання господарського зобов`язання. Якщо розмір штрафних санкцій не визначено, санкції застосовуються у розмірі, передбаченому договором.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до п. 7.3. договору за порушення постачальником строків поставки продукції, заміни продукції, постачальник сплачує покупцеві пеню в розмірі 0,1 % від суми невиконаного зобов`язання, за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково сплачується штраф у розмірі 7 % від суми невиконаного зобов`язання.

Положеннями п.3.1. Договору передбачено, що поставка продукції здійснюється силами та за рахунок Постачальника, можливо через Перевізника на склад в місці знаходження Покупця (або на інших умовах, обговорених Сторонами), в строки/терміни встановлені Сторонами у відповідній Специфікації. Датою виконання постачальником зобов`язань щодо строків поставки продукції є дата підписання сторонами акту приймання передачі на Продукцію, що визнана придатною для подальшого використання за призначенням на підставі акту вхідного контролю.

Згідно з п. 3.3. договору на Продукцію, що за результатами вхідного контрою визнана такою, що не відповідає умовам Договору, в частині якості (непридатною для подальшого використання за призначенням), Сторонами складається Акт повернення продукції (Додаток №2 до Договору). Заміна неякісної Продукції та/або усунення недоліків проводиться Постачальником в порядку передбаченому п.2.5 Договору.

На продукцію, що за результатами проходження вхідного королю (п. 2.4. договору) визнана придатною для подальшого використання за призначенням, постачальник складає та передає покупцю упродовж 5 робочих днів з моменту оформлення сторонами акту приймання-передачі продукцію видаткову накладну.

На виконання умов договору сторонами укладено Специфікацію №1 від 14.05.2021 року на поставку Приладів ТНПО-170А в кількості 80 штук на загальну суму 636 000,00 гривень. Умовами п. 3 Специфікації №1 встановлено термін поставки Продукції по Специфікації - упродовж 5 календарних днів, з моменту підписання Специфікації (до 19.05.2021 (включно)).

Відповідно до п. 3.4 договору визначено, що у разі невідповідності Продукції по якості, Постачальник упродовж 15 календарних днів зобов`язаний провести заміну. У випадку перевищення зазначеного терміну Продукція, що не відповідає заявленій якості, вважається такою, що прийнята Покупцем на відповідальне зберігання. Плата за зберігання Продукції, яка за результатами вхідного контролю визнана непридатною для використання за призначенням, складає 10% від її вартості за кожен день зберігання понад встановлені пунктом 2.5 Договору терміни.

Відповідно до ст. 678 ЦК України покупець якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором:

1) пропорційного зменшення ціни;

2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;

3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на здійснення відповідачем поставки продукції неналежної якості та з порушенням строків на її поставку, у зв`язку з чим позивачем нараховані відповідні штрафні санкції за здійснені порушення.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що позивачем не було наведено всіх обставин щодо здійсненних відповідачем поставок товару в рамках спірного договору та не додано всіх актів приймання-передачі, видаткових накладних, у зв`язку з чим останній просить долучити відповідні докази до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

У вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з`ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об`єктивно оцінити поважність цих причин. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття.

Колегією суддів враховано доводи відповідача, що він з поважних причин не міг подати відповідні докази до суду першої інстанції, оскільки через повномасштабне вторгнення з 24.02.2022 російської федерації на територію України, з огляду на загрозу життя та здоров`я працівників Товариства, ТОВ «ПП Єврозапчастина» були прийняті накази про оголошення простою № 11-п від 25.02.2022, № 12-п від 26.03.2022, № 13-п від 25.04.2022, № 14-п від 25.05.2022, № 15-п від 23.08.2022, згідно яких було оголошено простій та зупинено роботу ТОВ «ПП «Єврозапчастина», працівників звільнено від обов`язку бути присутніми на робочих місцях та запроваджено дистанційний режим роботи за межами м. Бориспіль та Київської області, у зв`язку з чим відповідач не зміг отримати поштові відправлення про відкриття провадження у даній справі, та, відповідно бути обізнаним про існування судової справи за його участі.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на всій території України введено воєнний стан.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».)

Рада суддів України 02.03.2022 опублікувала рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану, відповідно до п.6 яких судам необхідно виважено підходити до питань, пов`язаних з поверненням різного роду процесуальних документів, залишення їх без руху, встановлення різного роду строків.

Відповідно до статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства, зокрема є: змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Законом можуть бути визначені також інші засади судочинства.

Відповідно до частин 1, 2 статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до частини 3 статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема: верховенство права; змагальність сторін; пропорційність; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами тощо.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно із статтею 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до статті 236 ГПК України судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Виходячи з аналізу вищенаведених норм процесуального законодавства, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, зобов`язаний забезпечувати дотримання принципу змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів, доведенні перед судом їх переконливості, сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом задля прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, яке буде відповідати завданням господарського судочинства.

У рішенні від 03.01.2018 «Віктор Назаренко проти України» (Заява № 18656/13) ЄСПЛ наголосив, що принцип змагальності та принцип рівності сторін, які тісно пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції «справедливого судового розгляду» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції. Вони вимагають «справедливого балансу» між сторонами: кожній стороні має бути надана розумна можливість представити свою справу за таких умов, що не ставлять її чи його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Під загрозою стоїть впевненість сторін у функціонуванні правосуддя, яке ґрунтується, зокрема, на усвідомленні того, що вони матимуть змогу висловити свої думки щодо кожного документа в матеріалах справи (див. рішення у справі «Беер проти Австрії» (Beer v. Austria), заява № 30428/96, пункти 17, 18, від 06 лютого 2001 року)

Суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

Враховуючи, що введення в Україні воєнного стану відбулось у період розгляду цієї справи в суді першої інстанції, з огляду на доводи відповідача про фактичну необізнаність про розгляд даної справи судом першої інстанції, що унеможливило вчинення відповідачем відповідних процесуальних дій у порядку та строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України, колегія суддів вважає за доцільне, для забезпечення сторонами рівних прав під час судового розгляду, розглядати справу по суті з врахуванням доданих відповідачем до апеляційної скарги доказів.

Відповідно до специфікації №1 від 14.05.2021 відповідач зобов`язався поставити прилади ТНПО-170А в кількості 80 штук на загальну суму 636 000,00 гривень. Умовами п. 3 Специфікації №1 встановлено термін поставки Продукції по Специфікації - упродовж 5 календарних днів, з моменту підписання Специфікації (до 19.05.2021 (включно)).

Так, за наявним в матеріалах справи актом приймання-передачі товару №1 від 17.05.2021 року було поставлено 80 штук Приладів ТНПО-170А, з яких 74 штуки були прийняті позивачем, а 6 штук товару визначено як брак, що підтверджується актом № 451 вхідного контролю від 24.05.2021 року з урахуванням додатку № 1 до Акту № 451 від 07.06.2021.

З цих підстав між сторонами підписано видаткову накладну №Єв-0000046 від 07.06.2021 року на суму 589920,00 грн. щодо прийняття приладів ТНПО-170А в кількості 74 штуки.

А тому, з урахуванням п.п. 3.1 - 3.3. договору прилади ТНПО-170А в кількості 74 штуки вважаються поставлені відповідачем у строки, передбачені специфікацією № 1, у зв`язку з чим у даному випадку відсутні підстави для нарахування пені відповідно до п. 7.3. договору, чого не було враховано судом першої інстанції.

Також, між сторонами 28.05.2021 складено акт приймання-передачі продукції № 1А, відповідно до якого відповідачем передано позивачу Прилади ТНОПО 170А в кількості 6 шт., стосовно яких відповідно до п. 3.3. договору між сторонами складено та підписано видаткову накладну № Єв-0000047 від 07.06.2021.

Тобто, за специфікацією № 1 відповідачем було здійснено порушення строків поставки товару в кількості 6 шт, а не 80 шт, як зазначав позивач у здійсненому розрахунку.

У зв`язку з чим, відповідно до здійсненого судом апеляційної інстанції перерахунку пені за період з 20.05.2021 по 27.05.2021 на суму непоставленої вчасно продукції у кількості 6 шт, обґрунтованим розміром пені є 385,92 грн.

Відповідно до специфікації №3 постачальник зобов`язався поставити синхронізатори 765-12-сб142 в кількості 20 штук на загальну суму 456 000,00 гривень. Умовами п.4 Специфікації № 3 встановлено термін поставки Продукції по Специфікації - упродовж 10 календарних днів, з моменту підписання Специфікації (10.07.2021 року (включно)).

За актом приймання-передачі №3-1 від 20.07.2021 року було поставлено 5 штук Синхронізаторів 765-12-сб142, з яких позивачем прийнято 4 штуки, 1 товар не прийнято у зв`язку з його браком, що підтверджується Актом № 676 вхідного контролю від 27.07.2021 та підписаною видатковою накладною №Єв-0000049 від 28.07.2021 року на суму 91200,00 грн.

Як вбачається з розрахунку, наведеному позивачем у позові, останній зазначає що лише, що лише 04.09.2021 постачальником було здійснено поставку 5 одиниць продукції, що підтверджується актом № 3-3 від 04.09.2021.

В той же час, з долученого до апеляційної скарги акту приймання-передачі товару №3-2 від 23.08.2021 вбачається, що відповідачем було поставлено, а позивачем прийнято 4 штуки Синхронізаторів 765-12-сб142.

Отримання вказаної продукції підтверджується підписаною між сторонами видатковою накладною №Єв-0000056 від 31.08.2021 року на суму 91200,00 грн. та складеним позивачем актом вхідного контролю №795 від 31.08.2021 року, які долучені апелянтом до апеляційної скарги.

В подальшому, за актом приймання-передачі №3-3 від 04.09.2021 року було поставлено 6 штук Синхронізаторів 765-12-сб142, з яких позивачем прийнято тільки 1 штуку товару, а 5 штук було забраковано, що підтверджується Актом № 846 вхідного контролю від 15.09.2021 та видатковою накладною №Єв-0000060 від 15.09.2021 року на суму 22800,00 грн.

За актом приймання-передачі №3-4 від 13.09.2021 року було поставлено 4 штуки Синхронізаторів 765-12-сб142, з яких прийнято позивачем 2 штуки, а 2 шт. товару не прийнято у зв`язку із браком, що підтверджується Актом 870 вхідного контролю від 21.09.2021 та видатковою накладною №Єв-0000062 від 21.09.2021 року на суму 45600,00 грн.

Тобто, фактично відповідачем було поставлено 11 штук Синхронізаторів 765-12-сб142 за Специфікацією №3, а не 7 штук, як зазначав позивач.

В той же час, колегія суддів відхиляє доводи апелянта, що специфікація № 3 була фактично підписана 20.07.2021, про що міститься відповідний запис біля підпису директора відповідача, оскільки в укладеній сторонами специфікації № 3 чітко погоджено її дату укладення - 30.06.2021.

Відповідач у порядку, передбаченому ст.ст. 638, 654 ЦК України не звертався до позивача з пропозицією внести зміни до специфікації № 3 щодо дати її укладення та відповідно внесення таких змін за згодою сторін, тоді як одностороннє проставлення відповідачем іншої дати, яка відміна від дати її складення, не може бути належним фактом погодження у встановленому законодавством порядку.

А тому, датою фактичного підписання специфікації вважається дата, яка була погоджена і не змінена у двосторонньому порядку - 30.06.2021.

Таким чином, прострочення поставки товару згідно специфікації № 3 відбулось - з 11.07.2021 по 19.07.2021 на суму 456 000,00 грн., з 20.07.2021 (день часткової поставки товару згідно з актом приймання-передачі №3-1) по 22.08.2021 на суму 364 800,00 грн., з 23.08.2021 (день часткової поставки товару згідно з актом приймання-передачі №3-2 від 23.08.2021) по 03.09.2021 на суму 273 600,00 грн., з 04.09.2021 (день часткової поставки товару згідно з актом приймання-передачі №3-3 від 04.09.2021) по 12.09.2021 на суму 250 800,00 грн., з 13.09.2021 (день часткової поставки товару згідно з актом приймання-передачі №3-4 від 13.09.2021) по 16.12.2021 на суму 205 200,00 грн.

А тому, здійснивши власний розрахунок пені за специфікацією № 3, колегія суддів дійшла до висновку, що його обґрунтованим розміром є 41 541,60 грн.

В той же час, позивачем вірно розраховано штраф за специфікацією № 3, розмір якого становить 25 536,00 грн.

Відповідно до специфікації №4 постачальник зобов`язався поставити компресори з помпою 765-78-сб281 в кількості 4 штук на загальну суму 335 520,00 гривень. Умовами п.4 специфікації № 4 встановлено термін поставки продукції по специфікації - упродовж 5 календарних днів, з моменту підписання специфікації (28.07.2021 року (включно)).

Між сторонами було складено акт приймання передачі продукції № 4-1 від 25.07.2021, відповідно до якого було поставлено 1штуку компресорів з помпою 765-78-сб281.

В той же час, відповідно до Акту № 687 вхідного контролю від 04.08.2021, Продукція, яка надійшла на ДП «Житомирський бронетанковий завод» по Акту № 4-1 приймання-передачі Продукції від 25.07.2021 року, а саме компресор з помпою 765-78-сб281 в кількості 1 шт. зав. № 309В00378 - визнано браком.

За актом приймання-передачі товару №4-2 від 27.07.2021 року було поставлено 3 штуки компресорів з помпою 765-78-сб281, проте прийнято було лише 2 штуки, 1 штуку забраковано, що підтверджено відповідачем за видатковою накладною №Єв-0000051 від 30.07.2021 року на суму 167760,00 грн.

Як вбачається з позову, позивачем зазначено, що відповідач фактично поставив лише 2 одиниць продукції відповідно до специфікації № 4.

В той же час, із долученого до апеляційної скарги акту приймання-передачі товару №4-3 від 05.08.2021 вбачається, що позивачу було поставлено 1 штуку компресорів з помпою 765-78-сб281 та прийнято останнім, що підтверджується видатковою накладною №Єв-0000054 від 13.08.2021 року на суму 83880,00 грн. та актом вхідного контролю №739 від 12.08.2021 року, складений за результатами перевірки продукції.

Крім того, за актом приймання-передачі товару №4-4 від 19.08.2021 року було поставлено та прийнято 1 штуку компресорів з помпою 765-78-сб281, що підтверджується підписаною видатковою накладною №Єв-0000055 від 19.08.2021 року на суму 83880,00 грн. та актом вхідного контролю №800 від 31.08.2021 року, складений за результатами перевірки продукції.

А тому, здійснивши власний розрахунок пені щодо прострочення поставки товару відповідно до специфікації № 4 за період з 29.07.2021 по 18.08.2021 з урахуванням перелічених вище дат поставок, колегія суддів дійшла до висновку, що обґрунтованим розміром пені щодо даної специфікації є 2 348,64 грн.

Оскільки за специфікацією № 4 відсутні прострочення виконання зобов`язань понад 30 календарних днів, підстав для нарахування штрафу не має.

Апелянт в апеляційній скарзі посилається на те, що підстав для нарахування та стягнення пені та штрафу за прострочення поставки товару відповідно до специфікацій № 3, 4 відсутні, так як він останній скористався правом, визначеним ч. 5 ст. 692 ЦК України, та зупинив передання товару у зв`язку із порушенням покупцем умов Договору в частині оплати раніше поставленої продукції.

Відповідно до ч.5 ст.692 ЦК України якщо продавець зобов`язаний передати покупцеві крім неоплаченого також інший товар, він має право зупинити передання цього товару до повної оплати всього раніше переданого товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Отже, у разі встановлення факту часткової передачі у власність продавцем покупцю товару, який мав бути оплачений останнім, але покупець не виконав свого обов`язку, продавець не відмовляючись від виконання договору, має право на підставі норми закону змінити умови взятого на себе зобов`язання, а саме: зупинити передання іншого товару за договором до повної оплати всього раніше переданого товару, тим самим застосувавши норми про забезпечення виконання зобов`язань. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.05.2018 по справі №910/23003/16.

Водночас, як зазначено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.05.2018 по справі №910/23003/16, на яку посилається апелянт, неповідомлення постачальником покупцеві про зупинення передання товару, чого у цьому випадку зроблено не було, не суперечить положенням чинного законодавства, яким урегульовано загальні питання забезпечення виконання зобов`язань.

В той же час, у вказаній постанові відсутні висновки, на які посилається апелянт у апеляційній скарзі, однак вони подібні до доводів касаційної скарги, яка була предметом розгляду в межах вказаної справи, які Верховний Суд не визнав достатніми для відмови у задоволенні вимог про стягнення штрафних санкцій.

Колегією суддів враховано, що позивач звертався до відповідача з вимогою про виконання умов договору та сплату штрафних санкцій. В той же час, матеріали справи не містять доказів того, що відповідач звертався до позивача з повідомленням (вимогою) щодо належної оплати поставленої продукції та про зупинення передання (поставки) решти продукції, зокрема, за специфікаціями № 3, 4.

Більше того, апеляційний господарський суд зазначає, що обставини, на які відповідач посилається в обґрунтування своїх доводів в частині здійснених позивачем оплат виходять за предмет доказування у даній справі, оскільки суд у даному випадку не досліджує питання прострочення покупцем оплати поставленого постачальником товару.

А тому, враховуючи вище викладене, з огляду на зміст укладеного між сторонами Договору, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апелянта, що ним у встановлений спосіб зупинено передання продукції, та як наслідок, відсутність підстав для застосування до нього пені та штрафу за порушення строків виконання зобов`язань із специфікацій № 3, 4.

Згідно п.7.4 Договору, у разі поставки Продукції неналежної якості та/або номенклатури, Постачальник сплачує Покупцеві штраф в розмірі 20% від вартості Продукції неналежної якості. Доказом підтвердженням поставленої Продукції, яка не відповідає умовам Договору в частині якості та номенклатури є Акт вхідного контролю Покупця, що складається за результатами прийняття продукції по якості (рекламаційний акт, що складається під час гарантійного строку використання, експлуатації Продукції). У разі, якщо продукція, що виявилась неякісною за результатами Акту вхідного контролю, перевірялась на предмет відповідності із застосуванням стендових випробувань, Постачальник сплачує штраф у розмірі 35% від вартості Продукції неналежної якості із застосуванням стендових випробувань.

Колегія суддів, перевіривши здійснений позивачем та судом першої інстанції розрахунок штрафу в розмірі 20 % від вартості продукції неналежної якості погоджується з ним та вважає його вірним, у зв`язку з чим судом першої інстанції правомірно стягнуто з відповідача 60 936,00 грн.

В той же час, в якості підстави для нарахування 35 % штрафу позивач посилався на те, що відповідно до акту № 692 від 29.07.2021 вхідного контролю продукція, яка виявилась неякісною, перевірялась на предмет відповідності із застосуванням стендових випробувань.

В той же час, в матеріалах справи відсутній акт № 692 від 29.07.2021 вхідного контролю, який би підтверджував те, що продукція перевірялась на предмет відповідності із застосуванням стендових випробувань, що було б підставою для можливості нарахування 35 % штрафу відповідно до п. 7.4. договору.

У зв`язку з чим колегія суддів дійшла до висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги про стягнення 29 358,00 грн. штрафу, за продукцію, яка виявилась неякісною із застосуванням стендових випробувань у розмірі 35 %.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 277 ГПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

За таких обставин, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «ПП «Єврозапчастина» підлягає частковому задоволенню, а рішення Господарського суду Київської області від 02.09.2022 року у справі № 910/42/22 - частковому скасуванню з прийняттям нового про часткове задоволення позовних вимог

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання позову та апеляційної скарги покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПП «Єврозапчастина» на рішення Господарського суду Київської області від 02.09.2022 року у справі № 910/42/22 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 02.09.2022 року у справі № 910/42/22 частково скасувати та прийняти нове рішення, яким у позовні вимоги задовольнити частково.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПП "Єврозапчастина" (08301, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Нова, 31-Б, оф. 126, код 38647795) на користь Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" (12441, Житомирська обл., смт. Новогуйвинське, вул. Дружби народів, 1, код 07620094) - 44 276,16 грн. пені, 25 536,00 грн. штрафу у розмірі 7 % за прострочення поставки продукції понад 30 днів, 60 936,00 грн. штрафу в розмірі 20 % від вартості продукції неналежної якості, 1 961,22 грн. судового збору.

4. В решті позовних вимог відмовити.

5. Стягнути з Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" (12441, Житомирська обл., смт. Новогуйвинське, вул. Дружби народів, 1, код 07620094) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПП "Єврозапчастина" (08301, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Нова, 31-Б, оф. 126, код 38647795) 1 754,09 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги.

6. Видачу наказу доручити Господарському суду Київської області.

7. Матеріали справи № 910/42/22 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя М.А. Барсук

Судді М.А. Руденко

Є.Ю. Пономаренко