ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2023 р. Справа№ 910/20596/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Чорногуза М.Г.

Мальченко А.О.

Секретар судового засідання: Мельничук О.С.,

за участю представників сторін:

від позивача - Цигарьов О.О.,

від відповідача - Куць О.В.

розглянувши апеляційні скарги

Акціонерного товариства "Українська залізниця" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ОССОЙО"

на рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2021 (повний текст рішення складено 12.08.2021)

у справі №910/20596/20 (суддя Селівон А.М.)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОССОЙО"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про розірвання договору,-

ВСТАНОВИВ:

У 2020 році Товариство з обмеженою відповідальністю "ОССОЙО" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про:

розірвання з 31.12.2020 року Додатку № 1-8 "Умови надання послуг перевезення з узгодженими строками та обсягами у власних вагонах перевізника" (Повідомлення про погодження замовника на отримання послуги з перевезення вантажу з узгодженими строками та обсягам від 03.08.2020 року № УЗ-41434866/2020-00012) до публічного Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, укладеного між ТОВ "ОССОЙО" (замовник) та АТ "Українська залізниця" (перевізник) шляхом приєднання згідно Повідомлення Перевізника про укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 99-41434866/2020-0001 від 25.05.2020 року, без застосування до позивача штрафних санкцій за весь невикористаний строк та обсяг перевезень.

Позов обґрунтовано тим, що зміна тарифної політики AT "Укрзалізниця" шляхом встановлення нових ставок плати за використання вагонів, а саме зниження ставок плати за використання власних зерновозів перевізника, що мало місце після укладення сторонами Додатків № 1-8 до Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, зумовила виникнення обставин, за яких подальше виконання вказаних додатків порушує співвідношення майнових інтересів сторін та позбавило ТОВ "ОССОЙО" того, на що воно розраховувало при укладенні вказаних правочинів, у зв`язку з чим Договір підлягає розірванню у вказаній частині Додатку № 1-8 з 31.12.2020 року в судовому порядку на підставі ст. 652 ЦК України та ст. 188 ГК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2021 року, яка залишена без змін Постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2021 року, частково задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ОССОЙО" про забезпечення позову шляхом заборони Акціонерному товариству "Українська залізниця" (вул. Єжи Гедройця, 5, м. Київ, 03150, ) вчиняти певні дії, а саме:

- здійснювати стягнення чи списання з особового рахунку Товариства з обмеженою відповідальності "Оссойо" () № 8210257 грошових коштів для сплати (погашення) неустойки та інших штрафних санкцій (штраф, пеня), нарахованих за невиконання умов надання послуг перевезення з узгодженими строками та обсягами у власних вагонах Перевізника за Додатковою угодою, яка оформлена Додатком № 1-8 "Умови надання послуги перевезення з узгодженими строками та обсягами у власних вагонах Перевізника" (Повідомлення про погодження Замовлення на отримання послуги з перевезення вантажу з узгодженими строками та обсягами від 03.08.2020 року № УЗ-41434866/2020-00012) до Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, укладеного між ТОВ "Оссойо" та АТ "Українська залізниця" (Повідомлення Перевізника про укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 99-41434866/2020-0001 від 25.05.2020 р.);

- зупиняти та припиняти надання послуг за Договором про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, укладеним між ТОВ "Оссойо" та АТ "Українська залізниця" (Повідомлення Перевізника про укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 99-41434866/2020-0001 від 25.05.2020 р.) з підстав наявності не сплаченої неустойки Товариства з обмеженою відповідальності "Оссойо" (), нарахованої за невиконання умов надання послуг перевезення з узгодженими строками та обсягами у власних вагонах Перевізника за Додатковою угодою, яка оформлена Додатком № 1-8 "Умови надання послуги перевезення з узгодженими строками та обсягами у власних вагонах Перевізника" (Повідомлення про погодження Замовлення на отримання послуги з перевезення вантажу з узгодженими строками та обсягами від 03.08.2020 року № УЗ-41434866/2020-00012) до Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, укладеного між ТОВ "ОССОЙО" та АТ "Українська залізниця" (Повідомлення Перевізника про укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 99-41434866/2020-0001 від 25.05.2020 р.);

- затримувати видачу вантажу, притримувати вантаж чи застосовувати право застави на майно, передане як вантаж, з підстав наявності не сплаченої неустойки Товариства з обмеженою відповідальності "ОССОЙО" () чи для забезпечення гарантії її сплати або для реалізації заставленого майна для покриття заборгованості зі сплати неустойки та інших штрафних санкцій (штраф, пеня), нарахованих за невиконання умов надання послуг перевезення з узгодженими строками та обсягами у власних вагонах Перевізника за Додатковою угодою, яка оформлена Додатком № 1-8 "Умови падання послуги перевезення з узгодженими строками та обсягами у власних вагонах Перевізника" (Повідомлення про погодження Замовлення на отримання послуги з перевезення вантажу з узгодженими строками та обсягами від 03.08.2020 року № УЗ-41434866/2020-00012) до Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, укладеного між ТОВ "Оссойо" та ЛТ "Українська залізниця" (Повідомлення Перевізника про укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 99-41434866/2020-0001 від 25.05.2020 року.

Рішенням Господарського суду міста Києва 27.05.2021 року в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ОССОЙО" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про розірвання договору відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що зміна базової загальної ставки за користування вагонами, здійснена відповідачем, істотно змінює порядок використання погодженого обсягу вагонів, визначенні вартості послуг позивача, при існуванні таких ставок раніше позивач не укладав би Договору та не брав би на себе явно обтяжливі зобов`язання. Отже за висновком місцевого господарського суду позивачем доведено факти наявності істотної зміни обставин та про наявність підстав для застосування положень ч. 2 ст. 652 ЦК України, а саме можливості розірвання Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №8210257 від 25.05.2020 року в частині Додатку № 1-8 "Умови надання послуги перевезення з узгодженими строками та обсягами у власних вагонах перевізника" до Договору, укладеного між позивачем та відповідачем. В той же час суд першої інстанції встановив, що у даній справі позивач звернувся з вимогою про розірвання Договору в частині Додатку № 1-8 з дати, яка на час вирішення спору по суті та винесення судом рішення вже минула. Тобто, позивач просив суд визнати розірваним Договір в частині у минулому, що не відповідає вимогам ст. 188 ГК України та статті 653 ЦК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням Товариство з обмеженою відповідальністю "ОССОЙО" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить змінити рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2021 року та позовні вимоги задовольнити частково, розірвати договір, укладений між ТОВ "Оссойо" та АТ "Українська залізниця", про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом в частині надання послуг перевезення вантажу з узгодженими строками та обсягами у власних вагонах Перевізника відповідно до додатку 1-8 до Договору, без застосування до позивача штрафних санкцій за весь невикористаний строк та обсяг перевезень.

Вимоги та доводи апеляційної скарги позивача мотивовані тим, що ухвалюючи рішення суду першої інстанції правильно з`ясував обставини справи та зробив законні висновки в частині встановлення факту наявності істотної зміни обставин. На думку скаржник в цій частині місцевий господарський суд правильно застосував положення ч. 1, 2, ст. 652 Цивільного кодексу України щодо можливості розірвання договору. При цьому, скаржник вважає, що висновку суду першої інстанції в частині обраного позивачем способу захисту та визначення наслідків розірвання договору у зв`язку з істотною зміною обставин не відповідають встановленим самим судом обставинам справи. Зокрема, за обставин доведених в рамках судового розгляду та встановлених судом, законним та обґрунтованим рішенням суду було б рішення про часткове задоволення позовних вимог. Позивач зазначає, що місцевий господарський суд прийшов до помилкового висновку, що способом захисту, обраним позивачем у даній справі є «розірвання договору з 31.12.2020 року дати в минулому». Способом захисту цивільних прав у даній справі є «розірвання договору» який узгоджується з ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. А визначена дата є реалізацією позивачем права, встановленого спеціальною нормою ч. 3, ст. 652 Цивільного кодексу України, на заявлення вимоги щодо визначення наслідків розірвання договору через істотну зміну обставин. Тому, на думку скаржник рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2021 року підлягає зміні в цій частині.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.09.2021 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Чорногуз М.Г., Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.09.2021 року, у зв`язку з надходженням касаційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2021 року та ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.01.2021 року від Акціонерного товариства "Українська залізниця" та у зв`язку з направлення матеріалів справи №910/20596/20 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вирішення питання про подальший рух апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ОССОЙО" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2021 року у справі №910/20596/20 відкладено до повернення відповідних матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду.

Також, не погоджуючись з прийнятим рішенням Акціонерне товариство "Українська залізниця" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2021 року змінити виклавши його в редакції апеляційної скарги.

Вимоги та доводи апеляційної скарги відповідача мотивовані тим, що суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні позову на підставі того, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту. В той же час, погоджуючись повністю із резолютивною частиною рішення суду першої інстанції про відмову у позові, відповідач не погоджується із мотивувальною частиною рішення, згідно якої місцевий господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування положень ч. 2, ст. 652 Цивільного кодексу України. У зв`язку з чим, відповідач вважає, що оскаржуване рішення в мотивувальній частині підлягає зміні. Відповідач звертає увагу, що він запропонував замовникам надання додаткової послуги, у свою чергу замовники мали можливість здійснювати замовлення на перевезення вантажів у власних вагонах перевізника на загальних умовах договору шляхом надання місячних замовлень, замовляти вагони у інших операторів або ж замовити послугу перевезення з узгодженими строками та обсягами у власних вагонах перевізника. При цьому, позивач самостійно ініціював взяття на себе зобов`язань здійснивши замовлення послуги перевезення з узгодженими строками та обсягами у власних вагонах перевізника на умовах визначених в додатку 1-8 до договору. Також скаржник звертає увагу, що позивачеві під час здійснення замовлень послуги перевезення з узгодженими строками та обсягами було відомо, про те, що за умовами договору базова ставка плати за використання власного вагону перевізника (Спл) може бути змінена відповідачем. Отже, відповідач наголошує, що при здійсненні замовлення на умовах, передбачених додатком 1-8, позивачеві було відомо, що ставка плати за використання власних вагонів перевізника може бути змінена, в тому числі і знижена, а отже така зміна обставин могла настати, що виключає застосування п. 1, ч. 2, ст. 652 Цивільного кодексу України до спірних правовідносин, а отже і виключає можливість розірвання договору внаслідок зміни істотних обставин. Отже, всі істотні умови договору погоджені сторонами в додатку 1-8 та замовлені позивачем, підлягають належному виконанню сторонами. Оскільки позивач не виконав взятих на себе зобов`язань у строк, визначений замовленням, відповідно має нести встановлену за згодою сторін відповідальність.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2021 року вирішення питання про подальший рух апеляційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2021 року у справі №910/20596/20 відкладено до повернення відповідних матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду.

Постановою Верховного Суду від 22.11.2021 року ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.01.2021 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2021 року у справі № 910/20596/20 скасовано та прийнято нове рішення, яким відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ОССОЙО" про забезпечення позову.

Супровідним листом № 910/20596/20/09.1-14/452/22 від 22.08.2022 року витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/20596/20.

31.08.2022 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів з Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи №910/20596/20.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.08.2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами Акціонерного товариства "Українська залізниця" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ОССОЙО" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2021 року у справі №910/20596/20, об`єднано апеляційні скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ОССОЙО" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2021 року у справі №910/20596/20 в одне апеляційне провадження, зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2021 року у справі №910/20596/20 та призначено розгляд справи на 28.09.2022 року.

09.09.2022 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярія) Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги відповідача та задовольнити апеляційну скаргу позивача.

26.09.2022 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від Акціонерного товариства "Українська залізниця", відповідача у справі, надійшов відзив на апеляційну скаргу позивача та відповідь на відзив на апеляційну скаргу.

Судове засідання, призначене на 28.09.2022 року не відбулось у зв`язку з перебуванням суді Чорногуза М.Г. на лікарняному з 22.09.2022 року.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2022 року розгляд справи призначено на 16.11.2022 року.

21.10.2022 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярія) Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшли письмові пояснення по справі в яких позивач вказує на судову практику Верховного Суду в аналогічній за своєю суттю у справі №910/18270/20.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.11.2022 року відкладено розгляд справи №910/20596/20 на 21.12.2022 року.

09.12.2022 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від Товариства з обмеженою відповідальністю ОССОЙО", позивача у справі, надійшли пояснення по справі.

Судове засідання, призначене на 21.12.2022 року не відбулось у зв`язку з перебуванням головуючого судді Агрикової О.В. на лікарняному з 14.12.2022 року.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2022 року розгляд справи призначено на 25.01.2023 року.

24.01.2023 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від Товариства з обмеженою відповідальністю ОССОЙО", позивача у справі, надійшли письмові пояснення.

24.01.2023 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від Акціонерного товариства "Українська залізниця", відповідача у справі, надійшли письмові пояснення.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2023 року в судовому засіданні оголошено перерву до 22.02.2023 року.

В судовому засіданні 22.02.2023 року представник позивача надав усні пояснення по справі, відповів на запитання суду, просив задовольнити його апеляційну скаргу та відмовити у задоволенні апеляційної скарги відповідача. Представник відповідача надав усні пояснення по справі, відповів на запитання суду, просив задовольнити його апеляційну скаргу та відмовити у задоволенні апеляційної скарги позивача.

Статтями 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 25.05.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Оссойо" (замовник за договором, позивач у справі) та Акціонерним товариством "Українська залізниця" (перевізник за договором, відповідач у справі) на підставі поданої в електронній формі Заяви про прийняття в цілому пропозиції (акцепту) укладання договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 41434866/2020-001 від 25.05.2020 року, укладено Договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом (далі - Договір перевезення), АТ "Українська залізниця" повідомлено замовника про присвоєння кодів: відправника/одержувача: 8372; платника: 8210257 та відкрито особовий рахунок з ідентичним номером, що підтверджується наявним в матеріалах справи Повідомленням залізниці про укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом від 25.05.2020 року № 99-41434866/2020-001. (т.1, а.с. 11-39).

Водночас редакція умов Договору перевезення, факт ознайомлення з яким позивача підтверджено у вищезазначеній заяві, опублікована відповідачем на веб-сайті http://uz-cargo.com/ 25 лютого 2020 року. (т.1, а.с. 9).

Предметом Договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та / або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі - послуги) і проведення розрахунків за ці послуги.

У розумінні договору користування вагоном не є орендою майна, а плата за користування власним вагоном перевізника не є орендною платою.

Відповідно до пункту 1.5. Договору договір є публічним договором, за яким перевізник бере на себе обов`язок здійснювати надання послуг, пов`язаних з організацією та здійсненням перевезення вантажів залізничним транспортом загального користування кожному, хто до нього звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх замовників, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Пунктами 1.6, 1.7 Договору визначено, що договір, з урахуванням змін до нього, оприлюднюється перевізником як публічна пропозиція для укладення на веб-сайті http://uz-cargo.com/, з накладенням кваліфікованого електронного підпису (далі - КЕП).

Договір укладається шляхом надання перевізником пропозиції укласти договір (оферти) і прийняття в цілому пропозиції (акцепту) другою стороною. Приймаючи пропозицію укласти договір друга сторона засвідчує, що ознайомилась та згодна з усіма умовами договору.

Відповідно до п.п. 2.3.2 Договору обов`язком перевізника є: приймати до перевезення вантажі у вагонах (контейнерах) замовника або у власних вагонах (контейнерах) перевізника, надавати власні вагони (контейнери) перевізника для навантаження вантажів згідно із затвердженими планами і заявками замовника згідно інформації розміщеної у системі планування перевезень, надавати додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається в додатках до Договору та Збірнику тарифів.

За умовами п.п. 2.3.4 Договору також обов`язком перевізника є: вести облік попередньої оплати, нарахованих і сплачених сум за здійснені перевезення і надані послуги, пов`язані з перевезенням вантажу та надавати замовнику відповідні розрахункові документи в електронній формі. Паперові копії таких документів надаються за зверненням замовника за цінами встановленими в Додатку 1-1 до Договору через станцію або через один з підрозділів філії "Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень" АТ "Укрзалізниця", що вказано у такому зверненні замовника. В разі, оформлення первинних документів із зауваженнями, їх паперові копії надаються замовнику безоплатно.

Згідно п.п. 3.1, 3.2. Договору розмір провізних платежів за перевезення вантажу у вагонах замовника та вагонах залізниць інших держав, додаткових зборів, пов`язаних з перевезенням, розраховується за ставками і тарифами, які визначаються у відповідності до умов Збірника Тарифів.

Замовник зобов`язаний сплачувати провізні платежі за перевезення вантажу у власному вагоні перевізника (крім транспортерів перевізника, проїзду бригад супроводження транспортерів та вагонів для проїзду цих бригад), які складаються з:

1) плати за перевезення (провізної плати) навантаженого власного вагону перевізника та інших платежів, які визначаються за тарифом, визначеним у Збірнику тарифів встановленим для власного вагону перевізника;

2) компенсації витрат на перевезення у порожньому стані власного вагону перевізника, яка визначається за тарифною схемою 14 Збірника тарифів за тарифну відстань перевезення вантажу, скориговану на коефіцієнт порожнього пробігу, зазначеного в додатку 1-2 до договору. У випадку оформлення відправки вантажу на експорт сплачуються додаткові збори, передбачені п. 5, 7 розд. ІІІ Збірника тарифів, окремо для завантаженого та порожнього вагонів;

3) плати за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг з перевезення вантажів (у вантажному та порожньому рейсах) за нормативний термін доставки. У разі використання з 01.10.2020 власного вагону перевізника після "подвійних операцій", передбачених Правилами користування вагонами, компенсація витрат на перевезення у порожньому стані власного вагону перевізника та плата за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг з перевезення вантажів у порожньому рейсі не нараховується.

Відповідно до Додатку 1-2 до Договору "Ставки плати, коефіцієнти та умови платежів", ставка плати за використання власних зерновозів перевізника складала 1 136,00 грн. без ПДВ за вагоно-добу у вантажному та подорожньому рейсах по території України та за межами України. (т.1, а.с. 43-45).

Пунктом 9.4. Договору унормовано, що зміни (доповнення) до договору перевізник здійснює шляхом викладення в новій редакції договору в цілому або окремих його частин та їх оприлюднення на веб-сайті http://uz-cargo.com/, з накладенням КЕП. Зміни до договору, в тому числі ставки плати, коефіцієнти та інші умови платежів вступають в дію через 30 календарних днів від дня їх оприлюднення або пізніше, якщо це вказано в повідомленні про оприлюднення. Зміни до договору, які зменшують розмір провізних платежів, ставок, коефіцієнтів та інших розрахункових величин також можуть вступати в дію раніше ніж 30 календарних днів від дня їх оприлюднення. Зміни до договору поширюються на всіх осіб, що приєдналися до договору. В окремих випадках, за заявою замовника допускається вступ в дію змін до договору раніше, ніж визначено вище. Якщо замовник не згоден з внесеними перевізником змінами, він має право ініціювати внесення змін до договору в порядку передбаченому п. 9.3. договору або з власної ініціативи припинити дію договору у відносинах з ним. Замовлення та/або отримання послуг та / або їх оплата за Договором засвідчує повну згоду замовника з договором та змінами до нього.

У пункті 12.2 Договору вказано, що договір або його окремі умови щодо певних послуг припиняється: за згодою сторін; за ініціативи однієї з сторін. Ініціатива перевізника про припинення договору має бути мотивованою; з підстав визначених законодавством.

Відповідно до п. 12.3 Договору з ініціативи однієї зі сторін Договір вважається припиненим (розірваним) у відносинах з нею через 20 днів з моменту направлення протилежній стороні відповідного повідомлення, але не раніше завершення всіх послуг, яке розпочато і не завершено, в частині таких послуг.

Зокрема, сторонами погоджено Додатки до Договору, які є його невід`ємною частиною, а саме: 1-1 "Ставки плати за додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів що надаються за вільними тарифами", 1-2 "Ставки плати, коефіцієнти та умови платежів", 1-3 "Умови організації перевезення вантажів на власних транспортерах перевізника, проїзду бригад супроводження великовагових транспортерів та вагонів для проїзду цих бригад", 1-4 "Умови накопичення вагонів", 1-5 "Умови продажу послуг з використання вагонів АТ "Укрзалізниця" із застосуванням ЕТС "ProZorro.Продажі"", 1-6 "Умови при здійсненні замовником публічної (державної закупівлі) послуг", 1-7 "Умови надання послуги подача й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції", 2-1 - 2-11, та інші додатки, оприлюднені перевізником. (т.1, а.с.40-45).

За змістом п. 12.4 Договору дію додаткових умов до договору може бути припинено в односторонньому порядку шляхом направлення однією стороною іншій стороні повідомлення про їх припинення. У такому випадку дія відповідного додатку вважається припиненою через 10 днів з дня направлення відповідного інформаційного повідомлення стороною, що ініціювала припинення.

04.06.2020 року відповідач, в рамках укладеного Договору, запровадив нову/додаткову послугу, а саме перевезення вантажів з узгодженими строками та обсягами у власних вагонах перевізника, за посиланням http://uz-cargo.com/news.html#n201102, та розпочав чергове приймання замовлень вантажовідправників на отримання даної послуги з 27.07.2020 року, про що було розміщено інформацію на офіційному веб-сайті АТ "Укрзалізниця". (т.1, а.с. 46-47).

Згідно офіційної презентації послуги довгострокових вагонів, розміщеної 03.04.2020 року на веб-сайті http://uz-cargo.com, роздруківка якої надана позивачем, відповідач наголошував, що замовники даної послуги отримають здешевлення плати за використання вагону-зерновозу перевізника (відповідача) до 50% від розрахункової (загальної ставки за користування вагонами відповідача), а довгострокові договори вигідні для всіх учасників перевезення залізницею, оскільки клієнт отримує гарантовану ціну на весь період, яка зменшується пропорційно терміну контракту. Тобто, як наголошує позивач, саме виходячи з вказаних обставин та економічної вигоди останній погодився на укладення з відповідачем додаткової угоди до Договору.

21.07.2020 року АТ "Укрзалізниця" викладено нову редакцію Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом та відповідно до Додатку № 1-8 до Договору, який є невід`ємною частиною Договору, запропоновано замовникам надання послуги перевезення з узгодженими строками та обсягами у власних вагонах перевізника з гарантованою зниженою ставкою плати за використання власних вагонів перевізника (Спл1) незалежно від зниження чи підвищення базової ставки плати за використання власних вагонів перевізника (Спл). (т.1, а.с. 50-59).

31.07.2020 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Оссойо" відповідно до Договору про надання послуг № 8210257 від 25.05.2020 року подано замовлення на отримання послуги з перевезення вантажу з узгодженими строками та обсягами № 41434866/2020-00009 від 31.07.2020 року: початок періоду замовлення: 08.2020; завершення періоду замовлення: 07.2021; кількість місяців: 12; тип рухомого складу: зерновози; щомісячна кількість рухомого складу: 700. (т.1, а.с. 48).

03.08.2020 року Акціонерним товариством "Українська залізниця" розглянуто та погоджено замовлення Товариства з обмеженою відповідальністю "Оссойо" від 31.07.2020 року № 41434866/2020-00009 про надання послуги з перевезення вантажу з узгодженими строками та обсягами: початок періоду замовлення: 08.2020; завершення періоду замовлення: 07.2021; кількість місяців: 12; тип рухомого складу: зерновози; щомісячна кількість рухомого складу: 495; нормативна кількість діб: 7; ставка плати за використання вагону перевізника: 584,00 грн., що підтверджується Повідомленням про погодження Замовлення на отримання послуги з перевезення вантажу з узгодженими строками та обсягами від 03.08.2020 року № УЗ-41434866/2020-00012. (т.1, а.с. 49).

Згідно розміщеної на офіційному веб - сайті відповідача інформації, на момент подання замовлень клієнтами на отримання даної послуги стандартна ставка плати за використання вагону зерновозу перевізника становила 1136 грн./добу. Ставка плати за використання вагону-зерновозу перевізника становила: 12 місяців - 584 грн./добу, 11 місяців - 617 грн./добу, 10 місяців - 649 грн./добу, 9 місяців - 682 грн./добу.

В подальшому між сторонами укладено Додаткову угоду про перевезення з узгодженими строками та обсягами у власних вагонах перевізника, за умовами якої відповідач надає позивачу послуги з узгодженими строками та обсягами у власних вагонах відповідача (узгоджена щомісячна кількість вагонів визначеного роду рухомого складу протягом узгодженого сторонами строку надання послуги) (Послуги довгострокових вагонів). (т.1, а.с. 60-88).

Надалі, послуги довгострокових вагонів були викладені відповідачем у формі Додатку № 1-8 до Договору перевезення "Умови надання послуги перевезення з узгодженими строками та обсягами у власних вагонах Перевізника" (опублікованій 21.07.2020 року, та який вводився в дію 21.08.2020 року, на веб-сайті Відповідача за посиланням http://uz-cargo.com/contractcarriage.html) (далі - Додаток 1-8). (т.1, а.с. 102-108).

Відповідно до п. 2.1 Додатку № 1-8 перевізник надає замовнику послуги з перевезення з узгодженими строками та обсягами у власних вагонах перевізника (узгоджена щомісячна кількість вагонів визначеного роду рухомого складу протягом узгодженого сторонами строку надання послуги), надалі в цьому Додатку до Договору - послуга. Замовник здійснює оплату такої послуги відповідно до умов цього Додатку до Договору.

Згідно п. 2.2 Додатку № 1-8 сторони домовились, що у випадку надання такої послуги, до відповідних відносин застосовуватимуться спеціальні умови цього Додатку до Договору, які матимуть пріоритет над умовами Договору. Умови Договору, не визначені цим Додатком до Договору, застосовуватимуться в частині, що не суперечить цьому Додатку до Договору.

04.09.2020 року на офіційному сайті АТ "Укрзалізниці" оприлюднено нову редакцію Договору про надання послуг з організації перевезень вантажів залізничним транспортом із оновленими (зміненими) ставками плати, коефіцієнтами та умовними платежами за використання власних вагонів перевізника (Додаток № 1-2 до Договору), яким було введено поетапне зниження базової загальної ставки за використання вагонузерновозу перевізника за наступним графіком з 05.09.2020 року - 800,00 грн. за одиницю без ПДВ, з 06.10.2020 року - 900,00 грн. за одиницю без ПДВ та з 05.11.2020 року - 1000,00 грн. за одиницю, без ПДВ.

Окрім цього 19.10.2020 року на офіційному сайті АТ "Укрзалізниці" відбулась повторна зміна базової загальної ставки за використання вагонузерновозу перевізника, а саме з 20.10.2020 року по 18.11.2020 року - 650,00 грн./доба без ПДВ, з 19.11.2020 року по 31.12.2020 року - 800,00 грн./доба без ПДВ.

13.11.2020 року рішенням правління АТ "Укрзалізниця" продовжено термін дії до 31.12.2020 року (включно) ставок плати за використання власних вагонів перевізника (Спл) у вантажному та порожньому рейсах по території України та за межами України, а саме з 20.10.2020 року - 650,00 грн./доба без ПДВ, з 01.01.2021 року - 1000,00 грн./доба без ПДВ.

04.09.2020 року на офіційному сайті АТ "Укрзалізниці" оприлюднено нову редакцію Договору про надання послуг з організації перевезень вантажів залізничним транспортом із оновленими (зміненими) ставками плати, коефіцієнтами та умовними платежами за використання власних вагонів перевізника (Додаток № 1-2 до Договору), яким було введено поетапне зниження базової загальної ставки за використання вагонузерновозу перевізника за наступним графіком з 05.09.2020 року - 800,00 грн. за одиницю без ПДВ, з 06.10.2020 року - 900,00 грн. за одиницю без ПДВ та з 05.11.2020 року - 1000,00 грн. за одиницю, без ПДВ.

Окрім цього 19.10.2020 року на офіційному сайті АТ "Укрзалізниці" відбулась повторна зміна базової загальної ставки за використання вагонузерновозу перевізника, а саме з 20.10.2020 року по 18.11.2020 року - 650,00 грн./доба без ПДВ, з 19.11.2020 року по 31.12.2020 року - 800,00 грн./доба без ПДВ.

13.11.2020 року рішенням правління АТ "Укрзалізниця" продовжено термін дії до 31.12.2020 року (включно) ставок плати за використання власних вагонів перевізника (Спл) у вантажному та порожньому рейсах по території України та за межами України, а саме з 20.10.2020 року - 650,00 грн./доба без ПДВ, з 01.01.2021 року - 1000,00 грн./доба без ПДВ.

Позивач разом з іншими суб`єктами господарської діяльності - замовниками послуг залізниці, з метою збереження для сторін загальногосподарського інтересу укладеного між ними Договору, колективним листом б/н від 21 жовтня 2020 року звертався до відповідача з приводу неможливості подальшого належного виконання Договору та розірвання укладеного Додатку № 1-8 до Договору шляхом укладення відповідної додаткової угоди без застосування до замовника штрафних санкцій з підстав, які перебували поза волею позивача і стали наслідком істотної зміни обставин, з якої замовник виходив при укладенні договору. Метою такого звернення було приведення положень Договору до обставин, які істотно змінились та мали своїм наслідком втрату економічної доцільності його виконання для сторони позивача. (т.1, а.с. 131-133).

За наслідками розгляду вказаного звернення відповідач листом № ЦТЛ-16/1765 від 12.11.2020 року повідомив позивача про можливість відмови від послуг перевезення з узгодженими строками та обсягами лише в порядку, передбаченому п.4.1.3 Додатку № 1-8 до Договору з обов`язковою сплатою неустойки, передбаченої розділом 7 Додатку № 1-8, за весь невикористаний період та обсяг перевезень. (т.1, а.с. 134).

В подальшому, позивач листом №180 від 26.11.2020 року звернувся до відповідача з пропозицією про припинення умов Договору, укладеного між ТОВ "Оссойо" як замовником та АТ "Українська залізниця" як перевізником договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом в частині надання послуг перевезення з узгодженими строками та обсягами у власних вагонах перевізника (Додаток № 1-8) з 31.12.2020 року без застосування до замовника жодних штрафних санкцій. (т.1, а.с. 135-138).

У відповідь відповідач листом № ЦТЛ-19/2013 від 18.12.2020 року наголосив на умовах п. 13.1 Договору щодо переважної сили умов Додатків до Договору, якими визначені умови інші, ніж в основному тексті договору, над умовами основного тексту Договору, та необхідності дотримання умов п. 4.1.3 Додатку № 1-8 до Договору, згідно якого замовник має право відмовитись від погодженого замовлення (скасувати замовлення), повідомивши про таке перевізника шляхом направлення йому повідомлення про скасування замовлення (за формою відповідно до Додатку 1-15 до Договору) не пізніше ніж за три робочих дні до дати скасування замовлення в порядку, визначеному цим Додатком до Договору, при цьому замовник зобов`язаний сплатити неустойку за весь невикористаний строк на обсяг перевезень, зазначений у погодженому замовленні, передбаченому розділом 7 цього Додатку до Договору. (т.1, а.с. 139).

Крім того, на підтвердження факту відмови від послуг позивача останнім надані листи контрагентів ТОВ "Збаразький КХП", ТОВ "Агроальянс", ТОВ "Фіоріно" щодо відмови від комерційної пропозиції ТОВ "Оссойо" як невигідної та відсутності необхідності залучення експедитора для організації перевезень залізницею через зниження ставок плати АТ "Укрзалізниця". (т.1, а.с. 124-126).

Отже, в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що зміна тарифної політики AT "Укрзалізниця" шляхом встановлення нових ставок плати за використання вагонів, а саме зниження ставок плати за використання власних зерновозів перевізника на загальних підставах, що мало місце після укладення сторонами Додатків № 1-8 до Договору, зумовила виникнення обставин, за яких подальше виконання вказаних додатків порушує співвідношення майнових інтересів сторін та позбавило ТОВ "Оссойо" того, на що воно розраховувало при укладенні вказаних правочинів, тобто обставини змінилися настільки, що якби позивач міг це передбачити, то він би не надавав замовлення на отримання послуг з перевезення вантажу з узгодженими строками та обсягами, у зв`язку з чим Договір в частині Додатків № 1-8 підлягає розірванню в судовому порядку з 31.12.2020 року на підставі ст. 652 ЦК України та ст. 188 ГК України та без застосування до позивача штрафних санкцій за весь невикористаний строк та обсяг перевезень.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог, однак з інших підстав, виходячи з наступного.

У відповідності до статті 509 ЦК України, статті 173 ГК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Нормами статті 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Згідно зі статтею 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Порядок укладення, зміни та розірвання договору - це нормативно закріплені взаємні дії сторін, спрямовані відповідно на встановлення господарсько-договірних відносин і визначення змісту договірного зобов`язання, їх зміну або припинення.

Як передбачено статтею 188 ГК України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Як визначено приписами статей 651, 654 ЦК України, зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Зміна або розірвання договору вчиняється в тій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Частинами 1 та 2 статті 652 ЦК України передбачено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Таким чином, закон пов`язує можливість розірвання договору одночасно з наявністю істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, та з наявністю чотирьох умов, визначених частиною другою статті 652 ЦК України, при істотній зміні обставин, з яких сторони виходили, укладаючи договір.

Застосування статті 652 ЦК України є відображенням у договірних правовідносинах справедливості, добросовісності, розумності як загальних засад цивільного судочинства з огляду на ті обставини, що на стабільність договірних відносин можуть вплинути непередбачувані фактори, що істотно порушують баланс інтересів сторін та суттєво знижують очікуваний результат для кожної зі сторін договору.

Водночас, ч. 4 ст. 179 ГК України передбачено, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі:

- вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству;

- примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст;

- типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови;

- договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

Одне з головних завдань законодавчого регулювання порядку укладення господарських договорів повинно полягати в тому, щоб за допомогою правових засобів забезпечувати їх стійкість та здійсненність.

Відповідно до частини 2 ст. 180 ГК України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов.

В даному випадку, між сторонами договір укладено в порядку ст. 634 ЦК України, тобто, шляхом приєднання позивача до договору перевезення, в редакції відповідача, опублікованій на офіційному веб-сайті.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Таким чином, головна особливість договору приєднання полягає у встановленні умов договору однією стороною шляхом розроблення нею формуляра або іншої стандартної форми і в неможливості другої сторони запропонувати свої умови договору.

Частиною 2 статті 634 ЦК України встановлено, що договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору).

Згідно із частиною 3 статті 634 ЦК України, якщо вимога про зміну або розірвання договору пред`явлена стороною, яка приєдналася до нього у зв`язку зі здійсненням нею підприємницької діяльності, сторона, що надала договір для приєднання, може відмовити у задоволенні цих вимог, якщо доведе, що сторона, яка приєдналася, знала або могла знати, на яких умовах вона приєдналася до договору.

Отже, частиною 2 статті 634 ЦК України, передбачені особливі підстави для розірвання договорів приєднання, які не можуть бути підставами для розірвання інших цивільно - правових договорів і які є засобом відновлення порушеного при укладанні договору балансу інтересів сторін, не дозволяючи одній стороні зловживати своїм правом щодо визначення умов, і компенсуючи другій стороні порушення принципу свободи договору щодо визначення умов договору.

Сторона, яка приєдналася, наділяється правом вимагати зміни або розірвання договору приєднання, у випадку: 1) якщо внаслідок укладення договору вона позбавляється прав, які звичайно мала; 2) якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання; 3) якщо в договорі містяться інші умови, що є явно обтяжливими для сторони, яка приєдналася.

Зазначені вимоги можуть бути задоволені у випадку, якщо сторона, яка приєдналася, доведе, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б таких обтяжливих для себе умов, якби могла приймати участь у визначенні умов договору.

Водночас право на розірвання договорів приєднання суттєво обмежене частиною 3 статті 634 ЦК України, відносно тих осіб, які приєдналися до договору приєднання у зв`язку із здійсненням ними підприємницької діяльності. Особа, що здійснює підприємницьку діяльність і приєдналась до договору укладеного в порядку статті 634 ЦК України, може розірвати такий договір з підстав, передбачених ч. 2 статті 634 ЦК України, лише за умови, якщо вона не знала і не могла знати, на яких умовах вона до нього приєднується.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 15.12.2021 року у справі № 910/6058/21, від 17.02.2022 року у справі № 910/19522/20, від 01.08.2022 року у справі № 910/16784/20 у схожих правовідносинах.

Додатком 1-8 "Умови надання послуги перевезення з узгодженими строками та обсягами у власних вагонах Перевізника" до договору, а саме п. 2.1 передбачено, що перевізник надає замовнику послуги з перевезення з узгодженими строками та обсягами у власних вагонах перевізника (узгоджена щомісячна кількість вагонів визначеного роду рухомого складу протягом узгодженого Сторонами строку надання послуги), надалі в цьому додатку до договору - послуга. Замовник здійснює оплату такої послуги відповідно до умов цього додатку до договору.

У п. 2.2 Додатку 1-8 до договору сторони домовились, що у випадку надання такої послуги, до відповідних відносин застосовуватимуться спеціальні умови цього додатку до договору, які матимуть пріоритет над умовами договору. Умови договору, не визначені цим додатком до договору, застосовуватимуться в частині, що не суперечить цьому додатку до договору.

Як зазначає відповідач, що не спростовано позивачем, в порядку положень вказаного Додатку 1-8 позивач 31.07.2020 року здійснив замовлення на отримання вказаної вище послуги з перевезення вантажу з узгодженими строками та обсягами № 41434866/2020-00009, яке було погоджено відповідачем 03.08.2020 року повідомленням №УЗ-41434866/2020-00012. (т.1, а.с. 48-49).

Враховуючи викладене, позивач на основі вільного волевиявлення та за власним вибором замовив у відповідача послуги з надання власних вагонів перевізника для перевезення з такими строками та обсягами: початок періоду замовлення: 08.2020; завершення періоду замовлення: 07.2021; кількість місяців: 12; тип рухомого складу: зерновози; щомісячна кількість рухомого складу: 495; нормативна кількість діб: 7; ставка плати за використання вагону перевізника: 584,00 грн.

У п. 9.4 Договору передбачено, що зміни (доповнення) до договору перевізник здійснює шляхом викладення в новій редакції договору в цілому або окремих його частин та їх оприлюднення на веб-сайті http://uz-cargo.com/, з накладенням КЕП.

Зміни до договору, в тому числі ставки плати, коефіцієнти та інші умови платежів, вступають в дію через 30 календарних днів від дня їх оприлюднення або пізніше, якщо це вказано в повідомленні про оприлюднення. Зміни до договору, які зменшують розмір провізних платежів, ставок, коефіцієнтів та інших розрахункових величин, також можуть вступати в дію раніше ніж 30 календарних днів від дня їх оприлюднення.

Якщо замовник не згоден з внесеними перевізником змінами, він має право ініціювати внесення змін до договору в порядку, передбаченому п. 9.3. договору або з власної ініціативи припинити дію договору у відносинах з ним.

Замовлення та/або отримання послуг та/або їх оплата за договором засвідчує повну згоду замовника з договором та змінами до нього.

Тобто, вказаним вище пунктом договору надано право відповідачу здійснювати зміну умов договору, в тому числі, що стосується зміни всіх платежів за договором, в односторонньому порядку.

При цьому, враховуючи умови Договору, позивачеві було відомо про можливість односторонньої зміни позивачем ставок плати, коефіцієнтів та інші умови платежів, що мало місце у даному випадку шляхом зміни відповідачем ставок плати за використання власних вагонів перевізника (Спл) в сторону зменшення.

Пунктом 9.3 Договору передбачено право та порядок надання замовником пропозицій до договору.

Будь-яких доказів того, що позивач ініціював внесення змін (доповнень) чи пропозицій до Договору в частині Додатку 1-8 відповідно до п. 9.3, 9.4 Договору матеріали справи не містять.

Таким чином, позивач був повністю обізнаний з тим, на яких умовах він приєднався до договору, в тому числі до Додатку 1-8, погодився з ними, внесення змін до Договору не ініціював (хоча не був позбавлений такого права) та здійснив замовлення відповідної послуги згідно додатку 1-8, що унеможливлює застосування у даному випадку ч.ч. 2, 3 ст. 634 ЦК України для розірвання додатку 1-8 до договору.

Щодо доводів позивача, що якщо б він до здійснення замовлення вагонів на довгострокових умовах був обізнаний з тим, що АТ "Укрзалізниця" через тиждень змінить стандартну ставку плати за використання вагону-зерновозу і в майбутньому буде її зменшувати на невигідних для позивача умовах, він не замовляв би послуги з перевезення вантажу за узгодженими строками та обсягами, адже це було б економічно невигідно, колегія суддів зазначає наступне.

Існування одночасно чотирьох умов, що відповідно до частини 2 статті 652 ЦК України є необхідними для встановлення ускладнень у виконанні, достатніх для розірвання договору, вимагає з`ясування змісту кожної окремо взятої умови.

Так, першою умовою - є умова про те, що в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане. Відповідно до даної умови, події, що нібито викликали ускладнення у виконанні договору і які можна назвати "істотною зміною обставин" повинні мати місце або стати відомими заінтересованій стороні після укладення договору. Названа умова є відсутньою якщо буде встановлено, що заінтересована у розірванні договору сторона, знала про ці події і могла прийняти їх до уваги в момент укладення договору, а не легковажно ігнорувати їх. Легковажно проігноровані події, які і створили ускладнення, або іншими словами "істотну зміну обставин", створюють неможливість для сторони, яка заінтересована розірвати договір, покладатися на ускладнення (аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 910/5110/17, від 23.07.2019 у справі № 910/13249/17).

Як вже встановлено вище, приєднавшись до договору, позивач погодився на умови, які передбачають право перевізника (п. 9.4. договору) в односторонньому порядку змінювати базову ставку плати за використання власних вагонів перевізника.

Колегія суддів погоджується із доводами відповідача, що позивачем не враховано кон`юнктури ринку, оскільки позивач проігнорував прогноз неврожаю зерна в 2020 році, про який повідомлялося в ЗМІ, невиконання форвардних контрактів аграріями та зменшення обсягу перевезень зернових залізничним транспортом, а також, наявність у AT "Укрзалізниця" права на зміну Спл та відсутність права/обов`язку щодо перегляду Спл.

В матеріалах справи наявний лист Національного наукового центру «Інститут аграрної економіки» від 15.10.2020 року в якому зазначено про зменшення обсягу перевезення зернових, що спричинено зменшенням наявності зернових та зернобобових, які забезпечують найбільші транспортні потоки серед агропродукції. (т.2, а.с. 43-44).

Відтак, колегія суддів зазначає, що оскільки AT "Укрзалізниця" є одним з багатьох власників вагонів-зерновозів та має діяти на конкурентних умовах, відбулося зниження базової ставки плати за використання власного вагону перевізника (Спл).

В той же час, з умов договору вбачається, що сторони не брали на себе відповідальності за ринкову кон`юктуру та взаємовідносини з третіми особами.

Відтак, при здійсненні замовлення на умовах, передбачених Додатком 1-8, позивачеві було відомо, що ставка плати за використання власних вагонів перевізника може бути змінена, в тому числі і знижена, а отже, така зміна обставин могла настати, що виключає застосування п. 1 ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України до спірних правовідносин.

Друга умова, яка є необхідною для встановлення підстав розірвання договору, відповідно до частини 2 статті 652 ЦК України, це є умова про те, що зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися. Отже, для належного обґрунтування вказаної умови судам знову ж таки необхідно було належним чином проаналізувати умови укладеного сторонами договору та встановити належним чином обставини, що свідчили б про те, що сторона договору дійсно не може усунути обставини, які для неї істотно змінились.

В той же час, як вже було зазначено вище, позивач не звертався до відповідача з пропозиціями внесення змін до договору, з урахуванням порядку, встановленого договором перевезення.

Третьою і четвертою необхідними умовами для розірвання договору, визначеними у частині 2 статті 652 ЦК України, є те, що виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору та, що із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Щодо даних умов колегія суддів зазначає, що випадки ускладнення у виконанні договору не можуть мати місця, якщо потерпіла сторона прийняла на себе ризик зміни обставин. Прийняття на себе ризику зміни обставин необов`язково повинно бути прямо відображено у договорі, такий висновок може слідувати із самого характеру та змісту зобов`язання.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.07.2019 року у справі № 910/13249/17.

Згідно з ч. 1 ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Відповідно до ст. 42, 44 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Підприємництво здійснюється на основі, зокрема самостійного формування підприємцем програми діяльності, комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.

Суб`єкти господарювання укладають договори на різних, погоджених між ними умовах. Суб`єкти господарської діяльності здійснюють господарську діяльність на власний ризик, самостійно обирають способи поведінки з контрагентами, способи проведення та оформлення господарських операцій тощо.

Суд звертає увагу, що однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

У разі здійснення підприємницької діяльності особа (у даному випадку, позивач) має усвідомлювати, що господарська діяльність здійснюється нею на власний ризик, особа має здійснювати власний комерційний розрахунок, щодо наслідків здійснення відповідних дій, самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій та самостійно приймати рішення про вчинення чи утримання від таких дій (аналогічна правова позиція викладена у пункті 6.42 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 910/15484/17).

Отже, фактично позивач здійснюючи господарську діяльність приймає як сприятливі наслідки такої господарської діяльності так і несприятливі, а тому, підписуючи договір позивач має здійснювати власний комерційний розрахунок щодо наслідків здійснення відповідних дій.

Позивачем здійснено замовлення послуг перевезення з узгодженими строками та обсягами у власних вагонах перевізника на 700 вагонів-зерновозів в місяць, а перевізником у свою чергу погоджено такі замовлення на 495 вагонів-зерновозів в місяць. (т.1, а.с. 48-49).

Таким чином, здійснюючи замовлення послуг на умовах Додатку 1-8 до договору, позивач шляхом вільного волевиявлення прийняв на себе ризик як сприятливих умов (а саме зменшеної ставки плати за використання вагону, що, як зазначає сам позивач, є конкурентною перевагою по використанню вагонів перевізника) так і несприятливих умов (а саме права відповідача зменшувати розмір загальної ставки плати за використання власних вагонів перевізника).

При цьому, обставини зміни економічної ситуації в країні є комерційними ризиками сторін договору та не є істотною зміною обставин у розумінні ч. 1 cт. 652 Цивільного кодексу України та не можуть бути підставами для розірвання договору, що узгоджується з висновком Верховного Суду щодо застосування вказаної норми, викладеного у постановах від 04.04.2018 року у справі №910/4590/17, від 18.09.2020 року у справі № 916/4693/15.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що у постанові Верховного Суду від 26.04.2018 року у справі №927/761/17 також викладена правова позиція щодо того, що неврожай зерна, невиконання аграріями поставок за форвардними контрактами та внаслідок такого зміна відповідачем розміру базової ставки плати використання власних вагонів перевізника є обставинами загального характеру, комерційними ризиками сторін та повною мірою стосуються обох сторін договору, а тому не можуть бути віднесені до обставин, якими сторони керувалися під час укладення спірного договору і виходили з того, що ці обставини не настануть.

Відтак, вищенаведені обставини також виключають наявність третьої та четвертої необхідної умови, визначеної у ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України, які необхідні для умов щодо розірвання договору.

З огляду на викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що розірвання Додатку 1-8 до договору на підставі ст. 652 Цивільного кодексу України є неправомірним, оскільки позивачем не доведено наявності всіх чотирьох умов, передбачених ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України.

Окрім цього, колегія суддів вважає, що в даному випадку й відсутні підстави для розірвання додаткової угоди, оформленої Додатком 1-8 до договору, на підставі ст. 651 ЦК України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Як підставу для розірвання договору на вимогу однієї сторони, закон передбачає не лише факт порушення умов договору, а обов`язково наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною.

Однак, позивачем не доведено факту порушення відповідачем умов договору, оскільки змінюючи вартість послуг (базову ставку плати за використання вагонів перевізника (Спл)) для інших клієнтів відповідача, які замовляли послуги на інших умовах договору, відповідач діяв у відповідності до умов договору, при цьому, в останнього відсутнє право чи обов`язок змінювати вартість послуг замовникам послуг за Додатком 1-8 до договору.

При цьому, відповідно до п. 6.2. договору ставка плати за використання вагону перевізника (Сплі) в процесі надання послуги з перевезення вантажів (у вантажному та порожньому рейсах) встановлюється на весь строк дії послуги відповідно до погодженого замовлення у розмірі, встановленому перевізником, застосовується для перевезень в межах та за межами України, не змінюється та не підлягає коригуванню під час строку дії послуги, та зазначається в повідомленні про погодження замовлення.

Зміст послуги перевезення з узгодженими строками та обсягами у власних вагонах перевізника полягав у тому, що позивач отримує послуги у визначеній кількості вагонів за незмінною ставкою та на визначений строк.

Крім того, позивачем не надано належним та допустимих доказів в розумінні ст.ст.76,77 ГПК України завдання йому шкоди вказаними діями відповідача щодо зміни базової ставки плати за використання вагонів перевізника. Посилання позивача на сплату відповідачу пені відповідно до умов договору перевезення не є у розумінні законодавства збитками (шкодою) підприємства.

Колегія суддів вважає, що звертаючись з вимогою про розірвання додатку 1-8, позивач підмінює поняття "додаткова угода" та "додаток до договору".

Верховний Суд у постанові від 31.05.2021 року у справі №917/265/18 наголосив на тому, що необхідно розрізняти поняття "додаток до договору" та "додаткова угода до договору", зазначивши, що додаток до договору - це документ, який містить доповнення, уточнення, додаткові роз`яснення, пояснення умов договору, перелік конкретних товарів, послуг тощо. Тобто додаток до договору - це документ, який уточнює або більш детально розкриває зміст договірних умов. Натомість, додаткова угода - є правочином, що вносить зміни до вже існуючого договору.

Як вбачається з матеріалів справи, Додаток 1-8 до договору не є додатковою угодою, а є невід`ємною частиною договору (розділ 13 договору) та не акцептується окремо від договору, як зазначає позивач.

Крім того, замовлення позивача від 31.07.2020 року №41434866/2020-00009, яке погоджене повідомленням АТ "Укрзалізниця" від 03.08.2020 року, також не можна вважати додатковою угодою до договору, оскільки замовлення надається стороною договору перевізнику та погоджується останнім щодо певних конкретних послуг, в тому числі, послуг по Додатку 1-8 до договору та іншим додаткам до договору.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що чинним законодавством не передбачено можливість розірвання договору в певній його частині.

З огляду на вищевикладені обставини справи та вимоги законодавства, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Твердження позивача про не укладення додатку 1-8, колегія суддів відхиляє, оскільки заявляючи позов про розірвання договору у даній справі, позивач фактично підтвердив дію договору з додатком 1-8 на момент подачі позову, а тому доводи позивача про припинення ним додатку 1-8 в односторонньому порядку не відповідає його внутрішній поведінці при розгляді даної справи про розірвання даного додатку на підставі рішення суду.

Крім того, пунктом 12.2 Договору встановлено, що договір або його окремі умови щодо певних послуг припиняються: за згодою Сторін; за ініціативи однієї з Сторін. Ініціатива Перевізника про припинення Договору має бути мотивованою; з підстав, визначених законодавством.

Дію додаткових умов до Договору може бути припинено в односторонньому порядку шляхом направлення однією Стороною іншій Стороні повідомлення про їх припинення. У такому випадку дія відповідного додатку вважається припиненою через 10 днів з дня направлення відповідного інформаційного повідомлення Стороною, що ініціювала припинення (п. 12.4 Договору).

У той же час, пунктом 13.1 Договору, визначено, що у випадку, якщо додатками до Договору визначені умови інші, ніж в основному тексті Договору, такі умови додатків мають переважну силу на умовами основного тексту Договору.

Додатком 2-9 до Договору сторонами погоджено повідомлення замовника про припинення окремих умов договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, яке визначає два випадки припинення окремих (додаткових) умов договору, а саме: надання послуг за малодіяльною вантажною станцією навантаження/вивантаження із зазначенням станції надання послуг, а також накопичення вагонів перевізника та/або замовника на місцях загального користування станцій накопичення для відправлення їх групами (на станції призначення).

Пунктом 4.1.3 додатку 1-8 до Договору встановлено, що замовник має право відмовитись від погодженого замовлення (скасувати замовлення), повідомивши про таке перевізника шляхом направлення йому повідомлення про скасування замовлення (за формою відповідно до додатку 2-15 до договору) не пізніше ніж за три робочих дні до дати скасування замовлення.

Оцінивши умови пункту 4.1.3 додатку 1-8 до Договору, які відповідно до пункту 13.1 Договору мають переважну силу на умовами основного тексту Договору, колегія суддів зазначає, що додатком 1-8 не передбачено право на припинення додатку до договору в цілому, а передбачено лише право на відмову від погодженого замовлення.

В той же час, дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила, що позивачем не були вчинені передбачені вказаним додатком дії, а у надісланих листах позивач посилався на зміну відповідачем умов договору в частині встановлення нових (зменшених) тарифів базової ставки плати за користування вагонами залізниці, що не є підставами, визначеними договором, для припинення окремих (додаткових) умов договору, зокрема, щодо здійсненого відповідачем замовлення вагонів.

З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд обґрунтовано дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, однак з інших підстав, а саме у зв`язку з не доведенням позивачем правових підстав для розірвання Додатку № 1-8 "Умови надання послуг перевезення з узгодженими строками та обсягами у власних вагонах перевізника" (Повідомлення про погодження замовника на отримання послуги з перевезення вантажу з узгодженими строками та обсягам від 03.08.2020 року № УЗ-41434866/2020-00012) до публічного Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, укладеного між ТОВ "ОССОЙО" (замовник) та АТ "Українська залізниця" (перевізник) шляхом приєднання згідно Повідомлення Перевізника про укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 99-41434866/2020-0001 від 25.05.2020 року, без застосування до позивача штрафних санкцій за весь невикористаний строк та обсяг перевезень.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ОССОЙО".

Згідно з ч.4 ст.277 ГПК України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку щодо задоволення апеляційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця".

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що резолютивна частина рішення господарського суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а мотивувальна частина рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2021 року у справі №910/20596/20 підлягає зміні, шляхом викладення її в редакції зазначеній у даній постанові.

Судовий збір за подання апеляційної скарги підлягає розподілу пропорційно розміру задоволених вимог в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОССОЙО" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2021 року у справі №910/20596/20 залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2021 року у справі №910/20596/20 задовольнити.

3. Рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2021 року у справі № 910/20596/20 змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції даної постанови.

4. В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2021 року у справі № 910/20596/20 залишити без змін.

5. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2021 року у справі №910/20596/20.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОССОЙО" (01054, м. Київ, вул. Гончара Олеся, 35, прим. 16-18, ) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3 153 (три тисячі сто п`ятдесят три гривні) 00 коп.

7. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/20596/20.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 22.02.2023 року.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді М.Г. Чорногуз

А.О. Мальченко