УХВАЛА

м. Київ

27.02.2023Справа № 910/2766/23

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Приватного підприємства "БІЛОЦЕРКІВСЬКА АГРОПРОМИСЛОВА ГРУПА"

до Публічного акціонерного товариства "НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ОРАНТА"

про визнання страховим випадком та стягнення 1 029 742,18 грн

УСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "БІЛОЦЕРКІВСЬКА АГРОПРОМИСЛОВА ГРУПА" (далі - позивач, ПП "БІАГР") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ОРАНТА" (далі - відповідач, ПАТ "НАСК "ОРАНТА") з вимогами:

- визнати страховим випадком згідно Договору серія УБ №1595011 добровільного страхування транспортного засобу від 09.02.2022, укладеного між ПП "БІАГР" (страхувальник) та ПАТ "НАСК "ОРАНТА" (страховик), подію дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 10.08.2022 в нічний час на відрізку автодороги Київ-Харків в місті Пирятин Полтавської області з участю транспортного засобу - вантажного автомобіля INTERCARGO TRUCK F153/F15321, 2022 р.в., номер кузова/шасі НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ПП "БІАГР", під керуванням водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок чого вищевказаний транспортний засіб отримав механічні пошкодження (далі - вимога-1);

- стягнути з ПАТ "НАСК "ОРАНТА" на користь ПП "БІАГР" 1 029 742,18 грн завданого матеріального збитку за страховим випадком, що мав місце 10.08.2022 в нічний час на відрізку автодороги Київ-Харків в місті Пирятин Полтавської області з участю транспортного засобу - вантажного автомобіля INTERCARGO TRUCK F153/F15321, 2022 р.в., номер кузова/шасі НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ПП "БІАГР", під керуванням водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок чого вищевказаний транспортний засіб отримав механічні пошкодження (далі - вимога-2).

Дослідивши матеріали позовної заяви ПП "БІАГР" № 110 від 16.02.2023 (вх. № 2766/23 від 22.02.2023), суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на таке.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні

Позивачем не дотримано вимог п. 4 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України з огляду на таке.

Спосіб захисту суб`єктивних цивільних прав - це закріплені законом матеріально-правові засоби примусового характеру, за допомогою яких провадиться відновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника.

За загальним правилом (ч. 1 ст. 5 ГПК України) суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Викладене слід розуміти так, що суд захищає права, свободи та інтереси осіб у спосіб, який прямо передбачено нормою матеріального права або договором.

При цьому позивач, обираючи спосіб захисту, який він просить суд застосувати для захисту його прав, свобод чи інтересів, може обирати між кількома способами захисту (передбаченими законом або договором), якщо це не заборонено законом.

Якщо ж законом або договором не передбачено способу захисту, який би ефективно захищав права, свободи чи інтереси позивача, суд може захистити їх у спосіб, що не суперечить закону (ч. 2 ст. 5 ГПК України).

Наведене з урахуванням положень ч. 1 ст. 2 ГПК України означає, що спосіб захисту, який позивач може обрати, а суд застосувати при здійсненні судочинства, у будь-якому випадку має бути ефективним, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням, і дає змогу забезпечити реальне поновлення у порушених правах.

Отже, обираючи спосіб захисту, позивач насамперед повинен перевірити, чи не передбачає закон або договір ефективного способу захисту.

Якщо такий спосіб захисту законом або договором передбачено, позивач повинен обрати саме цей спосіб.

Якщо у зазначеному випадку позивач обрав інший спосіб захисту, суд має відмовити у задоволенні позову, крім випадку, коли з урахуванням положень ч. 2 ст. 5 ГПК України дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту спроможний більш ефективно захистити порушені права, свободи чи інтереси особи, але за умови, що такий спосіб захисту є адекватним обставинам справи.

Якщо ефективного способу захисту законом або договором не передбачено і позивач обирає інший ефективний спосіб захисту його прав, свобод чи інтересів, у позовній заяві має бути наведено відповідне обґрунтування необхідності застосування такого способу захисту, інакше суд залишає позовну заяву без руху на підставі ч. 1 ст. 174 ГПК України.

Суд не має права виходити за межі позовних вимог для визначення ефективного способу захисту права замість позивача.

Позивач звернувся до суду, зокрема з вимогою про визнання страховим випадком згідно Договору серія УБ №1595011 добровільного страхування транспортного засобу від 09.02.2022, події дорожньо-транспортної пригоди 10.08.2022.

Звертаючись з позовом до суду з вищенаведеною вимогою, обираючи відповідний спосіб захисту своїх прав, свобод чи інтересів, позивач мав вказати, чи передбачено такий спосіб захисту законом або договором або позивачем обрано інший ефективний спосіб захисту його прав, свобод чи інтересів та у такому випадку навести у позовній заяві відповідне обґрунтування необхідності застосування такого способу захисту. Проте, позовна заява не містить таких зазначень та обгрунтувань.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 статті 172 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Належним доказом відправлення відповідачеві позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) надані в оригіналі або належним чином засвідченій копії.

Однак, у якості доказів надіслання копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу позивачем додано лише опис вкладення у цінний лист № 211, без документа, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

З огляду на наведене, позивачем не надано належних доказів на підтвердження виконання ним вимог п. 1 ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України щодо надсилання копії позовної заяви і доданих до неї документів відповідачу.

Пунктом 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно із статтями 1, 2 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду.

Ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2 684,00 грн.

Згідно з пп. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пп. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується як за ставками, встановленими для позовних заяв майнового характеру та немайнового характеру.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, позивачем заявлено дві вимоги, а саме вимогу-1, яка є вимогою немайнового характеру, та вимогу-2, яка є вимогою майнового характеру.

Отже, при зверненні до Господарського суду міста Києва з даною позовною заявою, позивач повинен був сплатити судовий збір у загальному розмірі 18 130,13 грн. (2 684,00 грн. з вимогу-1 та 15 446,13 грн. за вимогу-2), тоді як фактично сплатив судовий збір у розмірі 15 446,13 грн. (платіжне доручення № 1520 від 15.02.2023), тобто в меншому розмірі, ніж встановлено законодавством.

Відтак, недоплачена сума судового збору становить 2 684,00 грн.

За наведених обставин, позивачем не виконано вимоги п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України щодо сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивачем не дотримано вимог ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України з огляду на таке.

Частиною другою статті 91 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Суд звертає увагу, що копії письмових доказів, зазначені у додатках № 9 - 13, 18, 19 до позовної заяви, фактично подані у неякісних копіях, не придатних для опрацювання (затемнені, з полосами по тексту, нерозбірливі), на підставі яких не можливо встановити обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Таким чином, позивачем не дотримано вимог п. 4 ч. 3 ст. 162, п. 1, 2 ч. 1, ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, а відтак позовна заява підлягає залишенню без руху.

Згідно із ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд відзначає, що з метою усунення встановлених недоліків позивач має:

- навести обгрунтування щодо обраного позивачем способу захисту (про визнання страховим випадком події дорожньо-транспортної пригоди), який він просить суд застосувати для захисту його прав, свобод чи інтересів;

- надати докази сплати (доплати) судового збору у встановлених порядку і розмірі;

- надати належні докази, які підтверджують відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів ;

- надати якісні копії письмових доказів (№ 9 - 13, 18, 19 до позовної заяви), засвідчені в порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ст. 162, 164, 172, 174, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- навести обгрунтування щодо обраного позивачем способу захисту (про визнання страховим випадком події дорожньо-транспортної пригоди), який він просить суд застосувати для захисту його прав, свобод чи інтересів;

- надати докази сплати (доплати) судового збору у встановлених порядку і розмірі;

- надати належні докази, які підтверджують відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів ;

- надати якісні копії письмових доказів (№ 9 - 13, 18, 19 до позовної заяви), засвідчені в порядку, встановленому чинним законодавством.

3. Встановити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви протягом 5 (п`яти) днів з дня вручення даної ухвали.

4. Зобов`язати позивача подати до суду разом із заявою про усунення недоліків позовної заяви докази направлення копії цієї заяви і доданих до неї документів відповідачу.

5. Звернути увагу позивача, що виконання ним вимог ухвали суду у строк, встановлений судом, доводиться саме позивачем.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 27.02.2023 та оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана ГУМЕГА