ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 року м. ОдесаСправа № 916/1788/22
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Богатиря К.В.

суддів: Поліщук Л.В., Філінюк І.Г.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Коби Ольги Іванівни

на рішення Господарського суду Одеської області від 01.11.2022, суддя суду першої інстанції Малярчук І.А., м. Одеса, повний текст рішення складено та підписано 01.11.2022

по справі 916/1788/22

за позовом Фізичної особи - підприємця Коби Ольги Іванівни

до Фізичної особи - підприємця Фоміної Марії Олександрівни

про стягнення 155 079,44 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина.

Фізична особа-підприємець Коба Ольга Іванівна звернулася до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Фоміної Марії Олександрівни про стягнення 155 079,44 грн, де 146 270,00 грн заборгованості з орендної плати, 8 809,44 грн комунальні платежі.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що між ФОП Кобою О.І. (орендодавець) та ФОП Фоміною М.О. (орендар) 15.11.2021 укладено договір оренди нежилого приміщення за адресою: м. Київ, вул. М. Максимовича, буд. 28Д. прим. 035 площею 36.9 кв.м., та цією ж датою фактично передано приміщення орендарю за актом приймання-передачі. За твердженням позивача, орендна плата за березень - липень 2022 року здійснена не була, угоди про зменшення орендної плати між сторонами не укладалось, внаслідок чого за період березень-липень 2022 виникла заборгованість з орендної плати у сумі 146 270,00 грн. Крім того, позивач відзначив, що відповідно п.5.2. договору оренди плата за комунальні послуги не включається до орендної плати та сплачується орендарем самостійно, чого відповідачем зроблено не було взагалі, що спричинило появу заборгованості у сумі 8809,44 грн.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 01.11.2022 відмовлено повністю у задоволенні позову Фізичної особи - підприємця Коби Ольги Іванівни до Фізичної особи - підприємця Фоміної Марії Олександрівни про стягнення 155 079,44 грн.

Суд першої інстанції встановив, що нарахування позивачем до стягнення з відповідача орендної плати за березень - липень 2022 є правомірним, з врахуванням проведеної відповідачем 15.11.2021 за прибутковими касовими ордерами №№1, 2 оплати в сумі 52800 грн, сума нарахованої орендної плати має становити - 93470 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо стягнення боргу з орендної плати, суд першої інстанції зазначив, що в період з 24.02.2022 до теперішнього часу мають місце форс-мажорні обставини, за які відповідач не відповідав, з підстав чого до спірних правовідносин щодо нарахування орендної плати може бути застосовано положення ч.6 ст.762 ЦК України, а з огляду на те, що відповідач самостійно здійснює індивідуальну підприємницьку діяльність та з 23.02.2022 перебуває за межами території України, наявні підстави для звільнення відповідача від оплати орендної плати в період з березня по липень 2022.

Відмовляючи у задоволенні вимог щодо стягнення вартості комунальних послуг, суд першої інстанції виходив з того, що протягом періоду з 24.02.2022 по теперішній час відповідач не користувався орендованим приміщенням та не міг користуватись комунальними послугами.

Аргументи учасників справи.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Фізичної особи - підприємця Коби Ольги Іванівни на рішення Господарського суду Одеської області від 01.11.2022 по справі №916/1788/22.

Позивач вказує, що відповідач повинен був довести, що позивачем чи іншою особою йому чинились перешкоди в користуванні орендованим майном. Однак, ні позивач, ні інші особи ніяких перешкод в користуванні майном відповідачу не чинили. У відповідача у вказаному орендованому приміщенні працювали флористи (наймані працівники), однак надати відомості щодо них у позивача немає можливості, оскільки він не може контролювати підприємницьку діяльність відповідача.

Апелянт також зазначає, що відповідач жодного разу не зверталась до позивача та не повідомляла про настання для неї форс-мажорних обставин, які є підставою для несплати орендної плати чи принаймні її зменшення.

Окрім того, апелянт вказала, що суд першої інстанції навіть не досліджував, за який період виникла заборгованість за комунальні платежі, яку просить стягнути позивач, а зробив формальний висновок: звільнення від сплати орендних платежів звільняє орендаря і від сплати комунальних платежів

Керуючись викладеним вище, апелянт просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 01.11.2022 у справі №916/1788/22 за позовом ФОП Коба О.І. до ФОП Фоміної М.О. про стягнення 155 079,44 грн. та ухвалити нове рішення про задоволення позову, а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, понесені в судах першої та апеляційної інстанцій.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №916/1788/22 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Богатир К.В., судді - Поліщук Л.В., Філінюк І.Г., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.12.2022.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.12.2022 апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Коби Ольги Іванівни на рішення Господарського суду Одеської області від 01.11.2022 по справі №916/1788/22 - залишено без руху; встановлено Фізичній особі-підприємцю Кобі Ользі Іванівні строк для усунення недоліків при поданні апеляційної скарги шляхом надання Південно-західному апеляційному господарському суду довіреності або іншого документу, що посвідчує повноваження адвоката Скіндер В.Б. на представництво інтересів Фізичної особи - підприємця Коби Ольги Іванівни у Південно-західному апеляційному господарському суді - протягом 10 днів з дня вручення цієї ухвали; роз`яснено Фізичній особі-підприємцю Кобі Ользі Іванівні, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

28.12.2022 до Південно-західного апеляційного господарського суду від апелянта надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги до якої було доданий ордер серія АА №1260617 від 17.11.2022, виданий адвокатом Кобилецькою В.К. на надання правничої допомоги Фізичній особі - підприємцю Кобі Ользі Іванівні у Південно-західному апеляційному господарському суді. Таким чином, недоліки апеляційної скарги було усунуто.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.12.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Коби Ольги Іванівни на рішення Господарського суду Одеської області від 01.11.2022 по справі №916/1788/22; розгляд апеляційної скарги Фізичної особи - підприємця Коби Ольги Іванівни на рішення Господарського суду Одеської області від 01.11.2022 по справі №916/1788/22 вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 23.01.2023.

Згідно з ч. 13 ст. 8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Статтею 270 ГПК України визначено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Приписами частини 10 статті 270 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як вбачається з матеріалів справи, копія ухвали апеляційного господарського суду від 28.12.2022, якою відкрито апеляційне провадження у справі №916/1788/22, направлялася на адресу сторін у справі засобами поштового зв`язку у встановленому законом порядку та була отримана представником позивачки адвокатом Кобилецьким В.В. - 17.01.2023.

Згідно з пунктом 17 Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 р. № 1845/0/15-21 (далі - Положення), особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Відповідно до пункту 42 Положення засобами ЄСІТС в автоматичному режимі здійснюється перевірка наявності в особи зареєстрованого Електронного кабінету. У разі наявності в особи Електронного кабінету засобами ЄСІТС забезпечується надсилання до автоматизованої системи діловодства підтвердження доставлення до Електронного кабінету користувача документа у справі. В іншому випадку до автоматизованої системи діловодства надходить повідомлення про відсутність в особи зареєстрованого Електронного кабінету.

Отже, чинним процесуальним законодавством передбачено два способи належного повідомлення сторони про дату, час та місце судового засідання - шляхом направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення та в електронній формі - через "Електронний кабінет", у тому числі шляхом направлення листа на офіційну електронну пошту засобами підсистем ЄСІТС у випадках, передбачених пунктом 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС.

Відповідно до даних комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» представник ФОП Фоміної М.О. адвокат Стригунов О.М. має зареєстрований Електронний кабінет.

Згідно з відомостями комп`ютерної програми Діловодство спеціалізованого суду документ в електронному вигляді - ухвала про відкриття апеляційного провадження від 28.12.22 по справі № 916/1788/22 було надіслано одержувачу Адвокат Стригунов Олександр Миколайович в його електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету: 20.01.2023 о 15:26.

Тобто учасники справи були повідомлені належним чином про розгляд апеляційним господарським судом апеляційної скарги в письмовому провадженні без виклику сторін.

Фактичні обставини, встановлені судом.

15.11.2021 між ФОП Кобою О.І. (орендодавець) та ФОП Фоміною М.О. (орендар) було укладено договір оренди нежитлового приміщення, за умовами якого орендодавець зобов`язується передати орендареві у строкове платне користування приміщення, а орендар зобов`язується прийняти у строкове платне користування, приміщення, що визначене у цьому договорі, та зобов`язується сплачувати орендодавцеві орендну плату. (пункт 1.1. Договору)

Пунктом 1.2. Договору зазначено адресу приміщення, що орендується: Україна, м. Київ, вул. М.Максимовича, буд 28Д, нежиле приміщення 035 (перший поверх).

Відповідно до п. 1.3. Договору, загальна площа приміщення, що орендується: 36,9 кв.м.

Пунктом 1.7. Договору встановлено, що в оренду також здається наступне майно, яке знаходиться у приміщенні, що орендується: в приміщенні виконано ремонт (без дефектів); туалетна кімната обладнана сантехнічним обладнанням , а саме бойлером для підігріву води, рукомийником, компактом з системою зливу; в приміщенні є окремий підвід холодної води; приміщення укомплектоване освітлювальними світильниками, вимикачами та електророзетками; приміщення оснащене протипожежною сигналізацією та протипожежним рукавом з гідрантом подачі води; в приміщенні проведене парове опалення з приладами обігріву; за приміщенням закріплені лічильники - водопостачання, опалення та електропостачання ( показники лічильника щомісяця контролюються співробітниками ЖЕК, які фіксують показники та надають квитанції на оплату комунальних послуг).

Відповідно до п. 1.8. Договору, Сторони домовились про такий порядок відновлення приміщення, що орендується та майна в цілому: капітальний ремонт приміщення та майна здійснюється з відома та дозволу орендодавця, поточний ремонт приміщення та майна здійснюється з відома та дозволу орендодавця.

Згідно п.2.1. Договору приміщення, що орендується, надається орендарю для квіткового магазину.

Приміщення та майно, що орендуються, повинні бути передані орендодавцем та прийняті орендарем протягом одного дня з дня підписання договору оренди. У момент підписання Акту прийому-передачі орендодавець передає орендарю ключі від приміщення, що орендується (п.п.3.1., 3.2. Договору ).

Відповідно до п. 4.1. Договору, строк оренди приміщення, що орендується, складає 12 місяців з моменту прийняття приміщення, що орендується за актом прийому-передачі.

Пунктом 5.1. Договору встановлено, що розмір місячної орендної плати складає: еквівалент 1,0 тис. дол. США на 01 число кожного місяця за міжбанківським курсом.

Відповідно до п. 5.2. Договору, плата за комунальні послуги не включається до орендної плати та сплачується орендарем самостійно. Копія платіжки про сплату комунальних послуг надається орендодавцю через електронний зв`язок.

Відповідно до п. 5.3. Договору, орендна плата сплачується орендарем на протязі 2 банківських днів з дня отримання рахунку методом перерахування коштів на розрахунковий рахунок орендодавця.

Відповідно до п. 5.5. Договору, на момент підписання цього договору, орендар вносить залогову суму, в розмірі місячної орендної плати.

Пунктом 5.6. Договору передбачено, що усі витрати за користування комунальними послугами, телефонами, послугами інтернет оплачуються орендарем самостійно.

Відповідно до п. 5.7. Договору, у разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення приміщення та майна за Актом прийому-передачі включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою та комунальними послугами, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції (якщо такі передбачені цим договором).

Згідно п.7.1. Договору орендар зобов`язаний, окрім іншого, своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату, не здійснювати без письмової згоди орендодавця перебудову та перепланування приміщення.

Відповідно до п.п.10.5., 10.6. Договору, він може бути розірваний на вимогу однієї із сторін договору, а також у разі невиконання іншою стороною обов`язків передбачених цим договором. Орендодавець чи орендар має право розірвати цей договір попередивши іншу сторону за один місяць наперед.

Фактично майно за договором від 15.11.2021 було передано орендарем орендодавцю за актом приймання - передачі приміщень від 15.11.2021.

08.07.2022 позивачем була надіслана відповідачу претензія з вимогою оплатити комунальні послуги та орендні платежі, повернути підписаними бухгалтерські документи щодо виконання умов договору, відновити орендоване приміщення, тобто привести до стану, в якому воно було передано в оренду шляхом сплати вартості відновлення останнього згідно з кошторисом, після погашення заборгованості звільнити приміщення від своїх речей.

Одночасно із претензією надіслано рахунок - фактуру №СФ від 08.07.2022 про оплату оренди приміщення за березень - липень 2022 на суму 180 505 грн, рахунок на оплату житлово-комунальних послуг по об`єкту оренди за червень 2022 №22 на суму 8809,44грн.

Заборгованість по об`єкту оренди за комунальні послуги була оплачена позивачем на суму 8809,44 грн за платіжним дорученням №65 від 19.07.2022.

В свою чергу відповідачем на виконання умов Договору було сплачено на користь позивача:

- 26 400,00 грн заставної суми згідно прибуткового касового ордеру №1 від 15.11.2021;

- 26 400,00 грн орендної плати за період з 16.12.2021 по 15.01.2022 згідно прибуткового касового ордеру №2 від 15.11.2021;

- 56 768,00 грн орендної плати, що підтверджується банківськими виписками АТ «Правекс Банк» за 03.02.2022 - 04.02.2022, 20.01.2022 - 31.01.2022.

Мотивувальна частина.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 ст. 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції не підлягає скасуванню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Положеннями ч.ч.1, 2 ст.15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, вимога про повернення орендованого майна від 20.06.2022, яка міститься у листуванні сторін у Вотсап від 27 червня (т. 1 а.с. 73), не містить повідомлення про розірвання договору, а лише про передачу майна орендодавцю та підписання акту приймання-передачі. Наявне у вказаній вимозі посилання на надсилання 17.02.2022 відповідачу повідомлення про розірвання договору оренди з 17.03.2022, як вірно зазначив суду першої інстанції не підтверджено доказами належного отримання відповідачем саме повідомлення про розірвання договору.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Як було зазначено вище, п.10.6. договору оренди від 15.11.2021 передбачає, що орендодавець чи орендар має право розірвати цей договір, попередивши іншу сторону за один місяць наперед. Між тим, матеріали справи не містять доказів отримання відповідачем повідомлення про розірвання договору від 17.02.2022, з огляду на що у такому випадку не вбачається дотримання позивачем вимог п.10.6. договору оренди від 15.11.2021, тому відсутні підстави стверджувати про реалізацію таким чином позивачем права на одностороннє ініціювання розірвання договору у порядку, що ним передбачений.

В свою чергу, 08.07.2022 позивачем поштою, листом із описом вкладення було надіслано відповідачу претензію, зокрема, щодо відновлення об`єкту оренди до первісного стану та звільнення орендованого приміщення після погашення заборгованості по орендним платежам. Із тексту претензії вбачається, що позивач не має наміру продовжувати із відповідачем орендні правовідносини, що можна трактувати як намір розірвати договір оренди. Зважаючи на те, що таке повідомлення має відбутись за місяць до бажаної дати розірвання, то суд першої інстанції дійшов вірного висновку про розірвання договору лише після 08.08.2022.

Враховуючи дату розірвання договору, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність нарахування позивачем до стягнення з відповідача орендної плати за березень - липень 2022.

Як встановлено колегією суддів вище, відповідачем було сплачено на користь позивача по договору від 15.11.2021 52800 грн за прибутковими касовими ордерами №№1, 2 від 15.11.2021 та 56768 грн орендної плати за січень-лютий 2022, що підтверджується банківськими виписками АТ "Правекс Банк" за 03.02.2022 - 04.02.2022, 20.01.2022 - 31.01.2022.

За період з березня по липень 2022 позивачем було нараховано орендної плати у сумі 146270 грн. З врахуванням проведеної відповідачем 15.11.2021 за прибутковими касовими ордерами №№1, 2 оплати в сумі 52800 грн, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що сума нарахованої орендної плати має зменшитись та складає - 93470 грн.

В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 607 ЦК України, зобов`язання припиняється неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.

Відповідно до ч. 1 ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до ч. 4, 6 ст. 762 ЦК України, наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Відповідно до частини другої статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, зокрема, викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Торгово-промислова палата України, своєю довідкою №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року; ТПП підтвердила, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався і діє до сьогодні.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідач починаючи з 23.02.2022 перебуває за межами території України.

З огляду на викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в період з 24.02.2022 до теперішнього часу мають місце форс-мажорні обставини, за які відповідач не відповідав.

Таким чином, судом першої інстанції було вірно застосовано до спірних правовідносин щодо нарахування орендної плати положення ч.6 ст.762 ЦК України, адже відповідач самостійно здійснює індивідуальну підприємницьку діяльність (протилежного суду не доведено та позивач сама зазначає, що не може це спростувати) та з 23.02.2022 відповідачка знаходиться за межами території України, наявні підстави для звільнення відповідача від оплати орендної плати в період з березня по липень 2022, тому позовна вимога про стягнення з відповідача 146270грн заборгованості по орендній платі задоволенню не підлягає.

Щодо вимоги про стягнення вартості комунальних послуг у сумі 8 809,44 грн.

Відповідно до п. 5.2. Договору, плата за комунальні послуги не включається до орендної плати та сплачується орендарем самостійно. Копія платіжки про сплату комунальних послуг надається Орендодавцю через електронний зв`язок.

Даним положенням Договору не встановлено які саме комунальні послуги (їх перелік) сплачує відповідач, в який строк відбувається така оплата, що в свою чергу внеможливлює встановлення розміру зобов`язання зі сплати комунальних послуг та строк.

У матеріалах справи міститься Рахунок на сплату житлово-комунальних послуг за червень 2022 №22, платник Коба Ольга Іванівна , адреса: АДРЕСА_1 . Відповідно до даного рахунку площа приміщення становить 38,33 кв.м.

В той же час, предметом оренди у даному випадку є нежиле приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , нежиле приміщення 035 (перший поверх), площею 36,9 кв.м.

Таким чином, колегія суддів вважає, що Рахунок на сплату житлово-комунальних послуг за червень 2022 №22 не може вважатися належним доказом вартості комунальних, що підлягає стягненню з відповідача, оскільки даний рахунок стосується іншого приміщення з іншою площею. Також в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази фактичного користування відповідачем у орендованому приміщенні будь-якими комунальними послугами (акти надання послуг, акти зняття показань з приладів обліку (лічильників), тощо).

З огляду на викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення вартості комунальних послуг у сумі 8809,44 грн.

Поряд із цим, суд не приймає до уваги свідчення ОСОБА_2 , викладені ним у заяві свідка від 16.09.2022, оскільки відсутні докази, що свідчили б на користь того, що вказана особа не є зацікавленою особою стосовно відповідача.

Інші доводи апеляційної скарги також жодним чином не спростовують висновків, до яких дійшла колегія суддів та не доводять неправильність чи незаконність рішення, прийнятого судом першої інстанції.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Висновки апеляційного господарського суду.

Згідно статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Будь-яких підстав для скасування рішення Господарського суду Одеської області від 01.11.2022 по справі №916/1788/22 за результатами його апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено.

За вказаних обставин оскаржуване рішення Господарського суду Одеської області від 01.11.2022 по справі №916/1788/22 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - залишенню без задоволення із віднесенням витрат на оплату судового збору за подачу апеляційної скарги на апелянта.

Керуючись статтями 269-271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Коби Ольги Іванівни на рішення Господарського суду Одеської області від 01.11.2022 по справі №916/1788/22 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 01.11.2022 по справі №916/1788/22 - залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

Відповідно до ст. 287 ч. 3 ГПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню за винятком випадків, передбачених п.п. а), б), в), г) п. 2) ч. 3 ст. 287 цього Кодексу.

Постанову складено та підписано 27.02.2023.

Головуючий К.В. Богатир

Судді: Л.В. Поліщук

І.Г. Філінюк