ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21 лютого 2023 року Справа № 903/970/22

Суддя Господарського суду Волинської області Вороняк А. С., розглянувши матеріали по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сімекс Альянс Україна"

до відповідача: Приватно-орендного сільськосподарського підприємства ім.Івана Франка

про стягнення 4404780,56 грн,

за участю представників-учасників справи:

від позивача: Рубанчук С. Д., адвокат, ордер серія АІ № 1318770 від 13.12.2022;

від відповідача: Овчарук А. О., адвокат, ордер серія АС № 1051926 від 16.01.2023.

Права та обов`язки учасникам судового процесу роз`яснені відповідно до ст.ст. 42, 46 ГПК України.

Відводу складу суду не заявлено.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу "Діловодство суду".

В с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сімекс Альянс Україна" звернулися до суду з позовом до Приватно-орендного сільськосподарського підприємства ім.Івана Франка про стягнення 4404780,56 грн, з них 3600059,20 грн основного боргу, 49766,42 грн - 3 % річних, 394949,02 грн інфляційних втрат, 360005,92 грн штрафу.

При обґрунтуванні позовних вимог посилаються на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки № 18 від 11.01.2022 в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару.

Ухвалою суду від 26.12.2022 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 15.11.2022, запропоновано відповідачу надати відзив на позов, позивачу - відповідь на відзив.

16.01.2023 відповідач через відділ документального забезпечення та контролю суду подав відзив на позовну заяву в якому просить у задоволенні позову відмовити, при цьому вказує, що копії видаткових накладних (що засвідчені неналежною особою) не оформлені належним чином, відповідно не можуть посвідчувати передачу відповідачу продукції, а отже строк оплати такої продукції не настав. Позовна заява позивача за № 13а є передчасною. Також звертає увагу суду, що всупереч п. 4.2.3 договору поставки, позивачем не доведено наявність та не долучені до позовної заяви належним чином засвідчені копії довіреності на отримання продукції, рівно як і у видаткових накладних не вказані реквізити такої довіреності. Що у свою чергу свідчить на переконання відповідача про недоведеність факту передачі продукції відповідачу. Крім того, просить на підставі ст. 233 ГК України, ст. 551 ЦК України зменшити розмір трафу на 90 % до 36000,59 грн, оскільки з огляду на всі фактичні обставини справи, враховуючи важливість збереження господарської діяльності відповідача (який у час воєнної агресії рф продовжує здійснювати агровиробництво та проводити виплати до 3000 орендодавцям землі сільськогосподарського призначення у Волинській області), приймаючи до уваги відсутність доказів, які б свідчили про погіршення фінансового стану, ускладнення в господарській діяльності чи завдання позивачу збитків саме в результаті порушення відповідачем умов договору поставки №80 від 05.02.2020 року, відсутність в діях відповідача прямого умислу, спрямованого на порушення зобов`язання, період прострочення який є незначним. Даний відзив з додатками приєднано до матеріалів справи.

17.01.2023 позивач через відділ документального забезпечення та контролю суду подав заяву № 17а від 17.01.2023 в якій просить провести судове засідання 24.01.2023 без участі представника позивача. Дана заява приєднана до матеріалів справи.

В судовому засіданні 24.01.2023 представник відповідача заявив усне клопотання про притягнення позивача до відповідальності за зловживання процесуальними правами, а саме зазначення в позовній заяві невірної(неіснуючої) електронної пошти відповідача. Крім того, просив зазначити строк подання відповідачу заперечень на відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 24.01.2023 повідомлено сторони про те, що підготовче засідання відбудеться 21.02.2023; запропоновано відповідачу подати клопотання про притягнення позивача до відповідальності за зловживання процесуальними правами у письмовій формі (разом із доказами направлення копії позивачу); встановлено відповідачу строк 5 днів з дня отримання відповіді на відзив на подання заперечень на відповідь на відзив (разом із доказами направлення копії позивачу).

30.01.2023 відповідач через відділ документального забезпечення та контролю суду подав клопотання від 27.01.2023 про притягнення позивача до відповідальності за зловживання процесуальними правами, при обґрунтуванні клопотання вказує, що позивачем у позовній заяві зумисне вказана неіснуюча (така що на момент написання позовної заяви не належала та не використовувалась відповідачем) адреса електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1, при цьому, вказана електронна адреса не зазначена у жодному з двосторонніх документів. Вважає, що вказані дії позивача призвели до того, що господарський суд було введено в оману щодо адреси електронної пошти відповідача, що в умовах недостатнього фінансування судової влади створило реальний ризик неналежного повідомлення відповідача про розгляд справи, оскільки ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана на дану електронну пошту. Також просить суд на підставі ч.3 ст. 43 ГПК України залишити без розгляду позовну заяву позивача та застосувати заходи процесуального примусу у вигляді штрафу. Дане клопотання з додатками приєднано до матеріалів справи.

10.02.2023 позивач через відділ документального забезпечення та контролю суду подав пояснення від 31.01.2023 в яких вказує, що адреса електронної пошти відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 використовувалась останнім ще з 2018 року, так як договірні відносини між сторонами тривають вже більше 5 років на підтвердження чого долучає скріншот переписки між сторонами.

20.02.2023 відповідач через відділ документального забезпечення та контролю суду подав заперечення на відповідь на відзив (пояснення) в якому просить суд: залишити без розгляду пояснення від 31.01.2023 представника позивача на підставі ч.2 ст. 118 ГПК України; не брати до уваги додатки до позовної заяви на підставі абз.2 ч.6 ст. 91 ГПК України та/або ч.9 ст. 80 ГПК України; у задоволенні позовної заяви позивача відмовити повністю (у випадку не залишення без розгляду позову на підставі клопотання відповідача); зменшити розмір заявленого до стягнення штрафу на 90 % до 36000,59 грн (у випадку задоволення позовних вимог, зокрема в частині стягнення штрафу). Звертає увагу суду, що пояснення позивач від 31.01.2023 за своє суттю є відповіддю на відзив, яка подана з пропуском строку без клопотання про його поновлення, також зазначає, що відповідач заявляє сумнів у відповідності копій усіх документів, що подані позивачем до суду разом з позовною заявою. Дані заперечення долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні 21.02.2023 представник відповідача підтримав клопотання про притягнення позивача до відповідальності за зловживання процесуальними правами, представник позивача заперечив проти його задоволення.

Щодо клопотання відповідача про притягнення позивача до відповідальності за зловживання процесуальними правами суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1,2 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Проте чинний ГПК України не містить визначення цього поняття, а визначає у ст.43 лише перелік дій, які можуть трактуватися суддею за суб`єктивною чи об`єктивною думкою в кожному конкретному випадку як зловживання процесуальними правами.

Зловживання процесуальними правами - це правопорушення, яке характеризується умисними недобросовісними діями учасників господарського процесу (їх представників), що спричиняють порушення процесуальних прав інших учасників господарського процесу (їх представників), з метою перешкоджання гарантованому у пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод правосуддю, що є підставою для застосування судом процесуальних санкцій (позбавлення права на процесуальну дію або застосування судом інших негативних юридичних наслідків, передбачених законом).

Зловживання правами характеризуються умислом, спрямованим на порушення порядку господарського судочинства.

Характерними ознаками зловживання процесуальними правами є: формальне, непропорційне використання процесуального права всупереч легітимній меті, з якою це право встановлено нормами цивільного процесуального права, недобросовісність дій, умисний характер, завідома несумлінність.

Основна ознака зловживання процесуальними правами полягає в тому, що дії, які її складають, вчиняються з видимістю реалізації законних прав особи.

З аналізу наведених норм вбачається, що зловживанням правами можуть бути визнані дії учасника процесу, які формально хоча й передбачені серед його повноважень та прав, однак здійснюються ним не з метою досягнення передбаченого законом процесуального результату, а з метою перешкоджання розгляду справи.

Ознаками зловживання процесуальними правами є: недобросовісність; нечесність; відсутність відкритості поведінки; відсутність поваги до інтересів іншої сторони договору або відповідних правовідносин. Це підтверджується постановою Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11 листопада 2019 року у справі № 337/474/14.

Основною ознакою зловживання процесуальними правами є відсутність наміру вирішити реально існуючий спір, або забезпечити захист свого реально порушеного права, або намір перешкодити законним діям інших осіб шляхом звернення до суду та створення штучного судового спору, або використання судового спору як способу не виконувати вимоги законодавства щодо здійснення визначених ним дій.

Відповідач обґрунтовує своє клопотання про застосування до позивача заходів процесуального примусу у вигляді штрафу та залишення позову без розгляду тим, що позивачем у позовній заяві умисно вказана неіснуюча (така що на момент написання позовної заяви не належала та не використовувалась відповідачем) адреса електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1, чим ввів в оману суд та створив реальний ризик неналежного повідомлення відповідача про розгляд справи, оскільки ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана на дану електронну пошту.

Разом з тим, суд звертає увагу, що ухвала про відкриття провадження у справі від 26.12.2022 також була направлена на юридичну адресу відповідача, яка відповідає відомостям з ЄДРПОУ, а саме: с.Губин Перший, Горохівський район, Волинська область, 45726 та отримана останнім 30.12.2022, що підтверджується повернутим на адресу суду рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 647.

Суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви відповідача про застосування заходів процесуального примусу, оскільки в діях позивача судом не встановлено умислу спрямованого на порушення порядку господарського судочинства через зазначення невірної електронної пошти відповідача, також не відбулося для відповідача та суду негативного наслідку, оскільки він був належно повідомлений про час та місце розгляду справи. Натомість позивачем лише виконано вимоги п.1 ч. 3 ст. 162 ГПК України - вказано всі відомі йому засоби зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Щодо клопотання відповідача про залишення без розгляду пояснень позивача від 31.01.2023, суд на місці ухвалив прийняти письмові пояснення в частині заперечень на заяву відповідача про зловживання процесуальними правами разом з доданим доказом, в іншій частині, керуючись ст.118 ГПК України, залишено пояснення без розгляду, оскільки дані подано з пропуском процесуального строку без клопотання про його поновлення.

При розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим кодексом (частина перша статті 161 ГПК України). Суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним (частина п`ята цієї статті).

Крім того, суд зазначає, що позивач не просив дозволу подати додаткові пояснення, які він надіслав 07 лютого 2023 року, а суд за межами строку для подання відповіді на відзив не визнавав їх подання необхідним.

З метою усунення заявлених відповідачем сумнів у відповідності копій усіх документів, що подані позивачем до суду разом з позовною заявою в судовому засіданні 21.02.2023 оглянуто оригінали доданих до позовної заяви доказів.

Згідно ч.3 ст.177 ГПК України передбачено, що для належної підготовки справи для розгляду по суті строк підготовчого засідання може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Відповідно до ст. 195 ГПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку.

Суд на виконання вимог ст. 195 ГПК України, враховуючи строки розгляду справи, з метою надання можливості учасникам справи скористатися своїми процесуальними правами, дотримання принципу пропорційності, реалізації засад змагальності, враховуючи завдання господарського судочинства, ухвалив на місці продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів - по 26.03.2023, закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 14.03.2023.

Згідно із ч. 2 ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 120, 234 ГПК України, господарський суд,-

у х в а л и в :

Повідомити сторони про те, що розгляд справи по суті відбудеться "14" березня 2023 р. о 14:30 год.

Судове засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Волинської області (м. Луцьк, пр. Волі, 54а).

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://vl.arbitr.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Ухвала підписана 24.02.2023.

Суддя А. С. Вороняк