ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2023 р. Справа№ 910/3161/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Скрипки І.М.

Тищенко А.І.

секретар судового засідання: А.Р. Колосовська

за участю представників: згідно протоколу судового засідання від 07.02.2023,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сефторг»

на рішення Господарського суду міста Києва від 10.08.2022

у справі №910/3161/22 (суддя Паламар П.І.)

за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сефторг»

про стягнення неустойки, ціна позову 269 200,00 грн,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі, позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сефторг» (далі, відповідач або Товариство) про стягнення 269 200,00 грн штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору №67/ВЗЗ-2021 від 09.08.2021 в частині поставки позивачу товару належної якості.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.08.2022 у справі №910/3161/22 позов Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України задоволено.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сефторг» на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України 269 200,00 грн штрафу, 4 038,00 грн витрат по оплаті судового збору.

Приймаючи вказане рішення, місцевий господарський суд дійшов висновку, що матеріалами справи належним чином підтверджено факт неналежного виконання відповідачем умов Договору №67/ВЗЗ-2021 від 09.08.2021 в частині поставки позивачу якісного товару.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим рішенням, 30.08.2022 (про що свідчить відмітка Укрпошти Експрес на конверті) Товариство з обмеженою відповідальністю «Сефторг» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 10.08.2022 у справі №910/3161/22 та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивачем під час приймання продукції не було здійснено встановлення товару неякісним, оскільки було порушено процедуру прийому поставленого товару та проведення контрольних заходів зокрема, в частині здійснення відбору зразків та проведення лабораторного дослідження.

Узагальнені доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до наступного:

- позивач усупереч умов пункту 6.9. Договору не прийняв партію поставленого товару на відповідальне зберігання та не склав відповідний акт приймання на відповідальне зберігання;

- виходячи зі змісту положень Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин», постанови Кабінету Міністрів України від 14.06.2002 №833 «Про затвердження порядку відбору зразків продукції тваринного, рослинного і біотехнологічного походження для проведення досліджень» процедура відбору зразків, в тому числі й проведення в подальшому лабораторного дослідження, являє собою форму державного контролю, здійснення якого покладається на спеціально уповноважені органи та їх посадових осіб, а саме спеціалістів Центральної, республіканської Автономної Республіки Крим, обласних, міжобласних, міських, районних та міжрайонних державних лабораторій ветеринарної медицини. Однак, комісія, що здійснювала відбір, а також відділ (лабораторія) ветеринарно-санітарної експертизи та контролю якості речового майна позивача не мали права проводити відповідну діяльність, оскільки це належить до повноважень виключно уповноважених акредитованих лабораторій;

- акт відбору зразків (проб) для проведення дослідження №81 від 12.10.2021 складено з порушенням умов Договору (відбір зразків здійснено неуповноваженим органом та його посадовими особами; акт не містить обов`язкових реквізитів, встановлених пунктом 3.9. Договору);

- зважаючи на незаконність проведення відбору зразків та здійснення подальшого лабораторного дослідження, неможливо говорити про законність та об`єктивність складеного протоколу випробувань харчової продукції №95 від 12.10.2021, та, як наслідок, підстави для стягнення штрафу у відповідності до пункту 8.4. Договору поставки;

- долучені позивачем до позовної заяви фотокопії поставленого 12.10.2021 товару не відповідають визначеним законодавством критеріям належності доказів.

У разі повного чи часткового задоволення позовних вимог апелянт в апеляційній скарзі просив вирішити питання про зменшення суми штрафу, зважаючи на повне виконання договору, невідповідність розміру штрафу наслідкам порушення, а також вплив військового стану на доходи відповідача.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

02.11.2022 від позивача через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просив суд залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

У відзиві позивач наголосив на тому, що скаржник не надав суду доказів, які б підтверджували його твердження щодо належного виконання зобов`язань за договором щодо поставки товару належної якості, які обумовлені договором з урахуванням потреби позивача.

Складений комісією позивача акт приймального контролю №103 від 12.10.2021 є належним, допустимим та достовірним доказом того, що відповідачем було поставлено неякісний товар, що є підставою для застосування штрафних санкцій.

Посилання відповідача на наявність підстав для зменшення заявленого до стягнення розміру штрафу не заслуговують на увагу, оскільки обставини, на які посилається відповідач, є наслідками підприємницької діяльності, яка здійснюється на власний ризик.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.09.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сефторг» у справі №910/3161/22 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Куксов В.В., Тищенко А.І.

Колегією суддів встановлено, що апеляційна скарга була подана скаржником безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.09.2022 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/3161/22 необхідні для розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сефторг» на рішення Господарського суду міста Києва від 10.08.2022 у справі №910/3161/22. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сефторг» на рішення Господарського суду міста Києва від 10.08.2022 у справі №910/3161/22 до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.

19.09.2022 матеріали справи №910/3161/22 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді у справі.

У зв`язку із перебуванням судді Куксова В.В., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці, розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду №09.1-08/2803/22 від 20.09.2022 призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.09.2022 справу №910/3161/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Тищенко А.І., Скрипка І.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.09.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сефторг» на рішення Господарського суду міста Києва від 10.08.2022 у справі №910/3161/22 залишено без руху. Роз`яснено Товариству з обмеженою відповідальністю «Сефторг», що протягом 10 (десяти) днів з дня вручення даної ухвали про залишення апеляційної скарги без руху скаржник має право усунути вказані недоліки, надавши суду апеляційної інстанції докази сплати судового у сумі 6 057,00 грн.

Головуючий суддя у справі Михальська Ю.Б. у період з 11.10.2022 по 16.10.2022 згідно наказу голови Північного апеляційного господарського суду №19-ін від 05.10.2022 перебувала у відрядженні.

12.10.2022 на виконання вимог вищезазначеної ухвали через підсистему «Електронний суд» від представника скаржника надійшла заява про усунення недоліків, до якої додано платіжне доручення №161 від 06.10.2022 про сплату судового збору на суму 6 057,00 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сефторг» на рішення Господарського суду міста Києва від 10.08.2022 у справі №910/3161/22, призначено справу до розгляду на 15.11.2022.

У зв`язку з оголошенням повітряних тривог у місті Києві та Київській області 15.11.2022 о 14 год. 21 хв., 13.12.2022 о 14 год. 41 хв., 31.01.2023 об 11 год. 18 хв., ухвалами Північного апеляційного господарського суду від відповідних дат розгляд справи перепризначався, останнього разу справу було призначено до розгляду на 07.02.2023.

У судовому засіданні 07.02.2023 суд оголосив вступну та резолютивну частини постанови.

Явка представників учасників справи

У судове засідання 07.02.2023 з`явився представник позивача.

Представники відповідача у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа до електронного кабінету відповідача та директора відповідача в системі «Електронний суд».

Згідно частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки відповідач був обізнаний про дату проведення судового засідання, суд дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті без участі представника відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача, просив залишити оскаржуване рішення суду без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

09.08.2021 між позивачем (замовником) та відповідачем (учасником) укладено Договір №67/ВЗЗ-2021 (далі, Договір), згідно з умовами якого відповідач зобов`язався у визначені договором строки поставити якісні товари, зокрема, 200 000 кг м`яса свинини І категорії, 180 000 кг м`яса яловичини І категорії (ДК 021:2015 - 15110000-2 м`ясо) вартістю 29 660 000 грн (далі, товар), а позивач - прийняти та оплатити вартість товару на умовах, передбачених договором.

Згідно з пунктом 2.1 Договору якість товару, який поставляється учасником, повинна відповідати вимогам чинних нормативно-правових актів та ДСТУ 7158:2010, ДСТУ 6030:2008 та Технічному опису до Договору (Додаток 2 до Договору).

Товар, який учасник зобов`язується передати замовнику, має відповідати вимогам до його якості на момент його передачі замовнику, а також протягом строку його придатності. Разом з товаром учасник повинен передати замовнику документи, які визначені пунктом 6.4. Договору.

Пакування товару повинне відповідати діючим стандартам, технічним умовам та забезпечувати зберігання споживацьких властивостей товару під час його транспортування та зберігання.

Маркування товару повинно відповідати вимогам Закону України «Про інформацію для споживачів щодо харчових продуктів» від 06.12.2018 2639-VIII та Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» від 23.12.1997 №771/97-ВР.

Пунктом 3.1. Договору визначено, що контроль за станом виконання договірних зобов`язань учасником здійснюють замовник, представники замовника (відповідні посадові особи військової частини, які уповноважені на вчинення дій, визначених цим Договором).

За приписами пунктів 3.2. та 3.3. Договору під час поставки кожної партії товару замовник протягом 2 (двох) робочих днів проводить обов`язкову перевірку окремих показників якості та безпечності товару, що постачається учасником (далі - контрольні заходи). Контрольні заходи включають в себе перевірку безпечності та окремих показників якості - за зовнішнім виглядом, органолептичними показниками, відповідність маркування (етикетування, пакування, тощо) товару, що постачається відповідно до умов цього Договору, відповідність транспортних засобів, що використовуються для транспортування товару за цим Договором, вимогам статті 44 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» від 23.12.1997 № 771/97-ВР.

Підпунктом 3.3.1. пункту 3.3. Договору сторони узгодили між собою, що контрольні заходи здійснюються в обов`язковій присутності представника учасника (який діє на підставі довіреності чи іншого належного документа, що посвідчує повноваження цієї особи, у тому числі на право участі у відборі зразків (проб) щодо відповідної партії товару), а у разі його відсутності - не розпочинаються.

Відсутність у представника учасника документів, які підтверджують його повноваження на складання документів від імені учасника має наслідки неявки представника Учасника.

Результати проведення контрольних заходів оформляються актом приймального контролю у 2-ох примірниках, які підписуються представниками замовника, що здійснювали перевірку та представником учасника, а у разі відмови від підписання та отримання примірника акту приймального контролю або відсутності представника учасника на території замовника на момент складання вищезазначеного акту - комісійно (у складі не менше трьох осіб представників замовника), що засвідчується підписами представників замовника та в подальшому такий акт приймального контролю протягом 3 (трьох) календарних днів, надсилається учаснику рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладення, що вважається належним доказом ознайомлення учасника з вищезазначеним актом.

Під час проведення контрольних заходів учасник на вимогу представників замовника зобов`язаний протягом 24 годин надати в паперовому вигляді оригінали або належним чином засвідчені копії документів про відповідність - декларацію (в тому числі декларацію про відповідність), або висновок, або свідоцтво, або сертифікат (у тому числі сертифікат відповідності) або будь який інший документ, що підтверджує виконання визначених законодавством вимог, які стосуються об`єкта оцінки відповідності.

Відповідно до підпункту 3.3.2 пункту 3.3. Договору якщо під час проведення контрольних заходів за оцінкою замовника існує обґрунтована підозра (тобто існують факти або інформація, які можуть переконати замовника, що товар може не відповідати вимогам якості та безпечності за зовнішнім виглядом, іншими органолептичними показниками, невідповідністю маркування) або встановлено факт, що товар є небезпечним чи непридатним до споживання, зразок такого товару шляхом комісійного відбору зразків (проб) відбирається у відповідності до умов цього Договору (пункти 3.9. - 3.14. розділу 3) та направляється до уповноваженої лабораторії, яка може проводити лабораторні дослідження (випробування) для цілей державного контролю (далі - уповноважена лабораторія), яку визначає замовник та узгоджує з учасником, для проведення лабораторних досліджень.

Такими уповноваженими лабораторіями можуть бути лише ті, у яких місцезнаходження зареєстроване в м. Києві.

При невідповідності результатів дослідження, навіть за одним показником, учасник протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту отримання результатів досліджень, має право звернутись до замовника щодо проведення повторного відбору зразків (проб) з тієї самої партії товару у подвійній кількості та направлення до державної уповноваженої лабораторії, яку визначає замовник за узгодженням з учасником. Результати повторних досліджень є остаточними, але виключно якщо вони проводились за зверненням учасника. У разі відсутності у визначений термін звернення учасника про проведення повторного відбору зразків (проб), остаточними є результати первинних досліджень.

Послуги уповноваженої лабораторії щодо проведення лабораторних досліджень оплачуються учасником. Відмова учасника від підписання договору про проведення випробувань або оплатити послуги з перевірки якості вважатиметься згодою учасника з тим, що поставлена партія товару, з якої відібрані зразки (проби) є неналежної якості.

У пункті 3.9. Договору сторони узгодили, що про відбір зразків (проб) складається акт, який підписується представниками замовника, учасника або представником учасника та іншими незацікавленими або компетентними особами (у разі їх залучення), які приймають участь у відборі.

В акті повинно бути зазначено: час і місце складання акта, найменування товароодержувача продукції, прізвища та посади осіб, які брали участь у відборі зразків (проб); найменування виробника та учасника, від якого надійшла продукція; номер і дата рахунка - фактури і накладної, за якими надійшла продукція, і дата надходження її на склад одержувача; дата виробництва товару, номер партії та вага, з якої відбиралися разки (проби) продукції; опечатані або опломбовані зразки (проби), чиєю печаткою або пломбою (відтиски на пломбах), їхні номера; чи забезпечені відібрані зразки (проби) етикетками, що містять дані, передбачені стандартами або технічними умовами; до якої незалежної лабораторії направлені відібранні зразки (проби); інші дані, у тому числі заперечення (застереження), які представники замовника, учасник або представник учасника та інші незацікавлені або компетентні особи (у разі їх залучення) вважають необхідним включити в акт для більш докладної характеристики зразків (проб).

Згідно з пунктом 4.1. Договору ціна Договору складає 29 660 000 грн, у тому числі ПДВ 20 %: 4 943 333,33 грн.

Відповідно до пункту 6.5. Договору право власності на товар переходить від учасника до замовника після прийняття товару на склад замовника, факт чого засвідчується підписами уповноважених на це осіб учасника та замовника на відповідній видатковій накладній.

Замовник має право не приймати товар за кількістю та якістю, у разі встановлення невідповідності товару документам (декларації виробника або сертифікат якості; протоколу досліджень (випробувань) про безпечність та відповідність товару або експертного висновку про безпечність та відповідність товару; етикету виробника), у разі встановлення невідповідності вимогам щодо якості або маркування або етикетування товару, після проведення контрольних заходів представником замовника. У разі якщо порушення щодо якості та безпечності товару, або його придатності, або щодо пакування, або маркування, або транспортування підтверджуються (експертним висновком або протоколом досліджень, або актом приймального контролю), замовник має право в односторонньому порядку відмовитись від цього договору в повному обсязі (пункт 6.6. Договору).

Як визначено у пункті 6.8. Договору під час проведення контрольних заходів щодо поставленого Товару у разі виявлення представниками замовника порушень вимог щодо якості та безпечності, або маркування, або тари, або упаковки, встановлених у нормативних документах (ДСТУ, ГОСТ, ГСТУ, СОУ, ТУ), відомості про такі порушення зазначаються в акті приймального контролю. Такий товар вважається не поставленим та має бути замінений учасником протягом 5 п`яти робочих днів з дня отримання учасником акту приймального контролю.

У разі проведення лабораторного дослідження під час приймання товару відповідно до пункту 3.3.2. фактично поставлена на адресу замовника партія товару, з якої було здійснено відбір зразків (проб), вважається переданою на відповідальне зберігання замовнику. Така партія товару опечатується (опломбовується) представниками замовника та учасника і розміщується на окремому складі замовника на строк, достатній для встановлення відповідної якості товару. У разі встановлення порушення вимог щодо якості та надходження невідповідності результатів лабораторних досліджень (протоколи досліджень, експертні висновки), партія товару, яка знаходиться на відповідальному зберіганні, підлягає заміні учасником протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати повідомлення учасника про таке порушення (пункт 6.9. Договору).

Відповідно до підпунктів 7.2.2. та 7.2.5. пункту 7.2. розділу 7 Договору замовник має право: контролювати поставку товару у порядку та строки, встановлені цим Договором; відмовитись від прийняття і оплати товару у разі невідповідності його умовам цього Договору, а якщо товар уже оплачений замовником - вимагати повернення сплаченої суми від учасника.

Підпунктом 7.3.2. пункту 7.3. Договору сторони узгодили між собою, що учасник зобов`язаний забезпечити поставку товару, якість якого відповідає умовам цього Договору.

Договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до 31.12.2021, а в частині взаєморозрахунків - до їх повного виконання (пункт 11.1. Договору).

У Додатку №1 сторони узгодили Специфікацію до Договору, в Додатку №2 сторони узгодили технічний опис товару, який підлягає поставці.

На виконання умов Договору за адресою: м. Київ, вул. Нижньоюрківська, 8-А, відповідач 12.10.2021 доставив позивачу товар, визначений Договором, у загальній кількості 200 000 кг та вартістю 1 346 000,00 грн (з ПДВ), надавши на підписання останньому видаткову накладну №СФ-0032726 від 12.10.2021.

Під час проведення обов`язкових контрольних заходів, передбачених пунктами 3.2. та 3.3. Договору, у позивача виникла обґрунтована підозра, що поставлений відповідачем товар може не відповідати вимогам якості та безпечності за зовнішнім виглядом та іншими органолептичними показниками.

У зв`язку з цим, відповідно до умов підпункту 3.3.2. пункту 3.3. Договору комісією Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України у присутності уповноваженого представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Сефторг» Сороки А.А. проведено відбір зразків (проб) з поставленого товару за видатковою накладною №СФ-0032726 від 12.10.2021, про що складено Акт відбору зразків (проб) для проведення досліджень №81 від 12.10.2021.

Відібрано об`єднаний зразок від м`яса свинини загальною вагою 1,3 кг (відібрали вибірку півтуш та відібрали шматки масою не менше 200 г з наступних місць: на зрізі, проти 4-го та 5-го шийних хребців; в області лопатки; в області стегна з товстих частин м`язів) та направлено на дослідження до відділу (лабораторії) ветеринарно-санітарної експертизи та контролю якості речового майна за адресою: м. Київ, вул. Костянтинівська, 5.

Відповідно до вказаного Акта претензій до відбору зразків та обраної комісією лабораторії представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Сефторг» Сорока А.А. не мав, що засвідчив своїм підписом.

За результатами перевірки відділом (лабораторією) ветеринарно-санітарної експертизи та контролю якості речового майна видано протокол випробувань №95 від 12.10.2021, за результатом якого м`ясо свинини 1 категорії заморожене за показниками, зазначеними в таблиці, не відповідає ДСТУ 7158:2010, а саме за органолептичним показником «Зовнішній вигляд і колір поверхні».

Враховуючи викладене вище, комісія військової частини пропонувала не приймати на зберігання м`ясо свинини 1 категорії на продовольчий склад відділення зберігання МТЗ відділу закупівлі та зберігання матеріально-технічних засобів військової частини НОМЕР_1 , про що вказано в акті приймального контролю №103 від 12.10.2021.

Доказів прийняття товару матеріали справи не містять.

Примірник Акта №103 від 12.10.2021 отримано представником ТОВ «Сефторг» Сорокою А.А. з викладом ним зауважень до акта.

Відповідно до умов пункту 8.4. Договору у разі поставки неякісного (некомплектного товару або поставки товару з порушенням вимог безпечності або придатності або порушенням розділу 2 цього договору) учасник зобов`язаний сплатити замовнику штраф у розмірі 20% вартості цього товару. Факт поставки недоброякісного товару підтверджується актом приймального контролю та/або протоколами випробувань та або експертними висновками, виданими уповноваженою лабораторією. Зазначений товар не зараховується учаснику у виконання поставки і підлягає заміні в строк 5 робочих днів з дня отримання учасником акту приймального контролю. Сплата штрафу не звільняє винну сторону від виконання зобов`язань за цим договором.

Зважаючи на викладені обставини, а також вимоги статей 673, 672, 687 Цивільного кодексу України, позивач просить стягнути з відповідача штраф за поставку товару з порушенням вимог щодо якості у розмірі 269 200,00 грн на підставі пункту 8.4. Договору та статті 231 Господарського кодексу України.

Відповідач, у свою чергу, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначав, що доставив позивачу товар, якість якого відповідала вимогам ДСТУ 7158:2010 та всім іншим вимогам Договору; позивачем була порушена процедура відбору зразків та проведення лабораторного дослідження.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов наступних висновків.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписами статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати в установлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його в підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За своєю правовою природою укладений між сторонами Договір №67/ВЗЗ-2021 від 09.08.2021 є договором поставки, до якого застосовуються загальні положення про купівлю-продаж.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення господарських зобов`язань, які згідно зі статтями 193, 202 Господарського кодексу України та статтями 525, 526, 530 Цивільного кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно частини 1 статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно зі статтею 673 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам. Продавець і покупець можуть домовитися про передання товару підвищеної якості порівняно з вимогами, встановленими законом.

Статтею 675 Цивільного кодексу України встановлено, що товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк). Гарантія якості товару поширюється на всі комплектуючі вироби, якщо інше не встановлено договором.

За приписами статті 678 Цивільного кодексу України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару.

Якщо продавець товару неналежної якості не є його виготовлювачем, вимоги щодо заміни, безоплатного усунення недоліків товару і відшкодування збитків можуть бути пред`явлені до продавця або виготовлювача товару.

Положення цієї статті застосовуються, якщо інше не встановлено цим Кодексом або іншим законом.

Як уже зазначалося, у пункті 2.1. Договору сторони погодили, що якість товару, який поставляється учасником, повинна відповідати вимогам чинних нормативно-правових актів, ДСТУ 7158:2010, ДСТУ 6030:2008 та Технічному опису до Договору (Додаток 2 до Договору).

Додатком №2 (Технічний опис) до Договору від 09.08.2021 №67/ВЗЗ-2021 визначено, що товар - м`ясо свинини 1 категорії повинно відповідати нормативному документу на цей вид продукції (товару): ДСТУ 7158:2010 «М`ясо. Свинина в тушках і півтушках. Технічні умови» (далі, ДСТУ 7158:2010), або ТУ з показниками не гірше ніж в ДСТУ 7158:2010, Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» та іншим вимогам законодавства у сфері обігу харчових продуктів. М`ясо свинини 1 категорії повинно бути заморожене та вироблено у вигляді четвертин без вирізки (внутрішнього поперекового-клубового м`яза). Запах та колір - без стороннього запаху, від рожевого до темно-вишневого кольору. На напівтушах не повинно бути залишків внутрішніх органів, шкіри, згустків крові, бахромок м`язової і жирової тканин, побитостей, синців, забруднення. На кожній четвертині повинно бути проставлене ветеринарне клеймо овальної форми, яке підтверджує, що ветеринарно-санітарна експертиза яловичини проведена в повному обсязі і цю яловичину можна випускати до реалізації на харчові цілі без обмежень, а також клеймо та штампи, що позначають категорію вгодованості.

У підпункті 5.1.13. пункту 5.1. розділу 5 ДСТУ 7158:2010 зазначено, що на тушах, напівтушах або четвертинах не повинно бути залишків внутрішніх органів, шкіри, згустків крові, бахромок м`язової і жирової тканини, побитостей, синців, забруднення. Дозволено наявність зачисток від побитостей і синців на площі, що не перевищує 10% поверхні, або зриви підшкірного жиру на площі, що не перевищує 15% поверхні туші або пів туші другої, третьої і четвертої категорій.

У примітці 1 до таблиці розділу 5 ДСТУ 7158:2010 зазначено, що туші свиней, що відповідають вимогам першої категорії, але мають на шкурі пухлини, висипи, синці, пігментовані плями, травматичні пошкодження підшкірної тканини, відносяться до другої категорії.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позивачем цілком правомірно та з дотриманням Розділу 3 Договору порядку проведено контрольні заходи (перевірку поставленого позивачу згідно видаткової накладної №СФ-0032726 від 12.10.2021 товару), зокрема, на виконання пункту 3.3. Договору було перевірено товар за зовнішнім виглядом, органолептичними показниками та відповідність маркування, за наслідками яких здійснено відбір зразку товару (проби), про що складено Акт відбору зразків (проб) для проведення досліджень №81 від 12.10.2021, а відповідний зразок направлено на дослідження до відділу (лабораторії) ветеринарно-санітарної експертизи та контролю якості речового майна за адресою: м. Київ, вул. Костянтинівська, 5.

Колегія суддів звертає увагу на те, що органолептичний метод, який є одним із способів проведення контрольних заходів згідно пункту 3.3. Договору, застосовують при оцінці зовнішнього вигляду і дефектів виробу.

При цьому суд констатує, що зазначені заходи були здійснені позивачем за участі уповноваженого представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Сефторг» Сороки Андрія Анатолійовича, діючого на підставі довіреності від 02.09.2021, який заперечень щодо відібрання зразків (проб) товару не пред`явив, так само як і щодо визначеної замовником лабораторії, про що зазначено у згаданому акті; від відбору контрольних зразків відмовився.

Твердження відповідача, викладені в апеляційній скарзі, щодо порушення процедури прийому товару, відбору зразків неналежними суб`єктами із посиланням на положення Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин», колегією суддів відхиляються, оскільки визначений вказаним законом державний контроль у даному випадку відсутній, а тому дія цього закону не поширюється на правовідносини сторін за даним Договором.

Сторони, натомість, у добровільному порядку у пунктах 3.9. та 3.10. Договору погодили і встановили порядок відбору зразків, зокрема, суб`єктів такої процедури. За взаємною згодою сторін у Договорі погоджено відбір зразків саме представниками сторін Договору, а не спеціалістами державної установи ветеринарної медицини.

При цьому, станом на дату укладення такого Договору у відповідача не виникало жодних заперечень з приводу такої умови, а також відсутності в Договорі інших умов, які б врегульовували взаємовідносини в цій частині (відбір зразків).

Водночас, матеріали справи не містять доказів на підтвердження існування заперечень у представника відповідача щодо установи, до якої замовник направив відібрані зразки, чи змісту акту відбору зразків, про що свідчить його підпис у названому акті.

Виходячи із цього, суд критично оцінює доводи скаржника щодо неналежності як доказу наданого протоколу випробувань №95 від 12.10.2021, за результатом якого відібране згідно акту №81 від 12.10.2021 м`ясо свинини 1 категорії заморожене за показниками, зазначеними в таблиці, не відповідає ДСТУ 7158:2010, а саме за органолептичним показником «Зовнішній вигляд і колір поверхні», зокрема, на шкурі наявні синці, подряпини, травматичні пошкодження підшкірної тканини.

Водночас, відповідач після отримання результатів дослідження не звертався до позивача із проханням щодо проведення у відповідності до пункту 3.3.2. Договору повторного відбору зразків та направлення їх на повторне дослідження, у тому числі до іншої лабораторії, а тому остаточними є результати саме первинного дослідження, проведеного відділом (лабораторією) ветеринарно-санітарної експертизи та контролю якості речового майна позивача.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що акт приймального контролю від 12.10.2021 був підписаний представником відповідача Сорокою А.А., а наведені ним в цьому акті заперечення не знайшли свого підтвердження під час розгляду судом даної справи.

Відповідачем не доведено суду належними та допустимими доказами, що вищезазначений товар відповідав вимогам щодо його якості, встановленим Договором та ДСТУ 7158:2010, відповідно, відповідачем було допущене порушенні підпункту 7.3.2. пункту 7.3. Договору, згідно якого учасник зобов`язаний був забезпечити поставку товару, якість якого відповідає умовам цього Договору.

Стосовно доводів апеляційної скарги відповідача про те, що позивач всупереч пункту 6.9. Договору не прийняв товар на відповідальне зберігання, то дана обставина, по-перше, не спростовує факту поставки неякісного товару, по-друге, відбір зразків, лабораторне дослідження були проведені, а акт приймального контролю складений у день поставки товару (12.10.2021), відповідно, була відсутня необхідність у такому прийнятті на зберігання.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно з частиною 2 статті 216 Господарського кодексу України застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Згідно зі статтями 230, 231 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, яку відповідач зобов`язаний сплатити за невиконання чи неналежне виконання господарського зобов`язання.

Законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

У разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах, зокрема, за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг).

Якщо розмір штрафних санкцій не визначено, санкції застосовуються у розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до пункту 8.1. Договору за невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків за Договором сторони несуть відповідальність передбачену відповідно до Цивільного та Господарського кодексів України, а також інших чинних нормативно-правових актів України та цим Договором.

Пунктом 8.4 Договору сторони погодили, що у разі поставки неякісного (некомплектного Товару або поставки Товару з порушенням вимог безпечності або придатності або порушенням розділу 2 цього Договору) Учасник зобов`язаний сплатити Замовнику штраф у розмірі 20% вартості цього товару. Факт поставки недоброякісного Товару підтверджується актом приймального контролю та/або протоколами випробувань та/або експертними висновками, виданими уповноваженою лабораторією. Зазначений Товар не зараховується Учаснику у виконання п вставки і підлягає заміні в строк 5 (п`яти) робочих днів з дня отримання учасником акту приймального контролю. Сплата штрафу не звільняє винну сторону від виконання зобов`язань за цим Договором.

Із урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що у даному випадку наявні підстави для застосування до відповідача відповідальності у вигляді штрафу (20% вартості товару) у зв`язку з порушенням останнім вимог щодо якості товару.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок штрафу, колегія суддів зазначає, що він відповідає вимогам Договору та закону, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі на суму 269 200,00 грн, висновки суду першої інстанції з приводу чого є обґрунтованими.

У свою чергу відповідач в апеляційній скарзі наголошує на наявності підстав для зменшення розміру нарахованих штрафних санкцій, зважаючи на повне виконання договору, невідповідність розміру штрафу наслідкам порушення, а також вплив військового стану на доходи відповідача.

Колегія суддів відхиляє зазначені доводи скаржника та не вбачає підстав для зменшення розміру неустойки, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Право суду зменшувати розмір неустойки передбачене також частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України.

Так, згідно з частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Водночас, зазначені норми чинного законодавства України не містять переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

За змістом зазначених норм, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є такий випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Таким чином, аналіз зазначених норм права дозволяє дійти висновку, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і заперечення інших учасників щодо такого зменшення. Обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Зменшення розміру неустойки є правом суду, а за відсутності в законі як переліку виняткових обставин, так і врегульованого розміру (відсоткового співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 Цивільного кодексу України (справедливість, добросовісність, розумність) та з дотриманням правил статті 86 Господарського процесуального кодексу України на власний розсуд та внутрішнім переконанням вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе таке зменшення та конкретний розмір зменшення неустойки.

Отже, питання щодо зменшення розміру штрафних санкцій суд вирішує відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України за наслідками аналізу, оцінки та дослідження конкретних обставин справи з огляду на фактично-доказову базу, встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, умов конкретних правовідносин з урахуванням наданих сторонами доказів, тобто у сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність/відсутність підстав для вчинення зазначеної дії.

Подібний за змістом висновок щодо застосування норм права, а саме статті 551 Цивільного кодексу України та статті 233 Господарського кодексу України неодноразово послідовно викладався Верховним Судом у постановах, зокрема, але не виключно, від 26.07.2018 у справі №924/1089/17, від 12.12.2018 у справі №921/110/18, від 14.01.2019 у справі №925/287/18, від 22.01.2019 у справі №908/868/18, від 27.03.2019 у справі №912/1703/18, від 13.05.2019 у справі №904/4071/18, від 03.06.2019 у справі №914/1517/18, від 23.10.2019 у справі №917/101/19, від 06.11.2019 у справі №917/1638/18, від 17.12.2019 у справі №916/545/19, від 13.01.2020 у справі №902/855/18, від 14.01.2020 у справі №911/873/19, від 10.02.2020 у справі №910/1175/19, від 19.02.2020 у справі №910/1303/19, від 26.02.2020 у справі №925/605/18, від 17.03.2020 №925/597/19, від 18.06.2020 у справі №904/3491/19 від 14.04.2021 у справі №922/1716/20.

Приймаючи рішення про зменшення неустойки, суд також повинен виходити з того, що одним з завдань неустойки є стимулювання належного виконання договірних зобов`язань, при цьому надмірне зменшення розміру пені, штрафу фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що, у свою чергу, може розцінюватися як спосіб уникнення відповідальності та призведе до порушення балансу інтересів сторін.

Виходячи з матеріалів справи, надані документи не свідчать про повне виконання відповідачем умов Договору, адже неякісний товар не було прийнято позивачем та повернуто його відповідачу.

Також відсутні докази на підтвердження відсутності вини відповідача у порушенні зобов`язання щодо поставки позивачу якісного товару та здійснення відповідачем конкретних дій щодо вжиття усіх можливих заходів для належного виконання зобов`язань за Договором.

Обставини, на які скаржник посилається в обґрунтування свого клопотання про зменшення розміру штрафу, не свідчать про винятковість розглядуваного випадку та наявність об`єктивних обставин, що виключали б можливість відповідача належним чином виконати свої зобов`язання за договором.

Крім того, розмір штрафу, що підлягає стягненню з відповідача, є співрозмірним з допущеним порушенням.

Відтак, враховуючи інтереси обох сторін, досліджуючи обґрунтованість доводів відповідача, колегія суддів не вбачає підстав для зменшення суми заявленого позивачем до стягнення з відповідача та присудженого до стягнення судом першої інстанції штрафу, оскільки це не буде забезпечувати балансу інтересів сторін.

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржниками зроблено не було.

При цьому судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, пункт 29; рішення ЄСПЛ у справі «Серявін проти України» від 10 травня 2011 року, пункт 58).

Доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сефторг» не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції про задоволення позову. Скаржником не надано суду доказів, які б свідчили про необґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для зміни чи скасування рішення місцевого господарського суду.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає рішення суду у даній справі обґрунтованим, прийнятим з додержанням норм матеріального та процесуального права та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Сефторг» є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Порушень норм процесуального права, які могли бути підставою для скасування або зміни оскарженого рішення у відповідності до норм статті 277 Господарського процесуального кодексу України, судом апеляційної інстанції не виявлено.

Судові витрати за подання зазначеної апеляційної скарги згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сефторг» на рішення Господарського суду міста Києва від 10.08.2022 у справі №910/3161/22 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 10.08.2022 у справі №910/3161/22 залишити без змін.

Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Сефторг».

Матеріали справи №910/3161/22 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених статтею 287 Господарського процесуального кодексу України, та у строки, встановлені статтею 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 21.02.2023.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді І.М. Скрипка

А.І. Тищенко