ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24 лютого 2023 рокум. Кропивницький Справа № 912/324/23

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Закуріна М.К., розглянув заяву про забезпечення позову, подану у межах позовної заяви,

за позовом керівника Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оксамит-постач»,

за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Ден Автотранс» та ОСОБА_1

про витребування земельної ділянки, та

у с т а н о в и в:

22.02.2023 до суду надійшла позовна заява керівника Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області з вимогами, спрямованими до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оксамит-постач», про витребування земельної ділянки за кадастровим номером 352285000:02:000:5651, площею 1,7 га.

Разом з нею Прокурор подав заяву про забезпечення позову шляхом заборони:

- ТОВ «Оксамит-постач» вчиняти будь-які дії щодо розпорядження цією земельною ділянкою;

- державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав вчиняти реєстраційні дії щодо реєстрації інших речових прав відносно названої земельної ділянки.

Частиною 1 статті 140 Господарського процесуального кодексу України (ГПК України) визначене загальне правило стосовно строку та порядку розгляду заяви про забезпечення позову, а саме вона розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

З урахуванням наведеного та з метою забезпечення дотримання прав учасників поданої заяви суд здійснив розгляд її у стислі строки та без їх виклику.

У якості обґрунтування заяви Прокурор вказав, що:

- підставою для пред`явлення позову та вжиття заходів в його забезпечення є порушення законодавства при передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_1 , а саме підроблення наказів ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області № 11-4110/14-18-СГ від 26.06.2018 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки та № 11-283/14-19-СГ від 29.01.2019 про затвердження проекту землеустрою;

- під час досудового розслідування у кримінальному провадженні слідчий орган установив, що вказані накази за номерами і датами дійсно прийняті ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, але стосувалися виділення інших земельних ділянок та іншим особам;

- у результаті прийняття наведених актів до Державного земельного кадастру внесені відомості щодо державної реєстрації земельної ділянки за кадастровим номером 352285000:02:000:5651, площею 1,7 га, а також до Державного реєстру права власності та речових прав внесені відомості щодо реєстрації права власності на земельну ділянку за ОСОБА_1 ;

- у подальшому ОСОБА_1 продала земельну ділянку за договором купівлі-продажу № 422 від 25.03.2021 ТОВ «Ден Автотранс», яке, у свою чергу, продало її за договором купівлі-продажу № 516 від 06.04.2021 ТОВ «Оксамит-Постач»;

- на його думку під час розгляду справи про витребування земельної ділянки Відповідач може вчинити дії з її відчуження та змінити характеристики, оскільки історія переходу прав на земельну ділянку (подвійна купівля-продаж) свідчить про їх імовірність;

- застосування наведених заходів забезпечення позову убезпечить від наступного відчуження, а також надасть можливість у майбутньому виконати рішення суду.

Крім викладеного з матеріалів заяви та позовної заяви слідує, що за наказом ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області № 11-4110/14-18-СГ від 26.06.2018 ОСОБА_1 наданий дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 1,7 га.

Проте, за цим номером і датою ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області прийняло наказ про надання у власність ОСОБА_2 іншої земельної ділянки за кадастровим номером :02:000:5109.

Як слідує з проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 . Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрлендпроект» розроблений відповідний проект землеустрою.

Наказом ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області № 11-283/14-19-СГ від 29.01.2019 був затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 та земельна ділянка площею 1,7 га за кадастровим номером 352285000:02:000:5651 надана їй у власність.

Водночас, за цим номером і датою ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області прийняло наказ про надання дозволу ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 1,47 га.

За змістом акту про перевірку деяких питань діяльності ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, складеного комісією працівників Держгеокадастру, за результатами перевірки встановлено, що ОСОБА_1 не зверталася до ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області щодо передачі у власність земельної ділянки за кадастровим номером 352285000:02:000:5651, а відповідні рішення не приймалися.

Згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки від 25.03.2021 ОСОБА_1 продала ТОВ «Ден Автотранс» земельну ділянку площею 1,7 га за кадастровим номером 352285000:02:000:5651.

У свою чергу, відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06.04.2021 ТОВ «Ден Автотранс» продало цю ж земельну ділянку ТОВ «Оксамит-Постач».

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 316859559 від 06.12.2022 вбачається, що до Реєстру були внесені відомості стосовно реєстрації відповідних прав на земельну ділянку з кадастровим номером 352285000:02:000:5651 за ОСОБА_1 (дата реєстрації прав 04.02.2019), ТОВ «Ден Автотранс» (дата реєстрації прав 07.04.2021) та ТОВ «Оксамит-Постач» (дата реєстрації прав 07.04.2021). Станом на час формування інформаційної довідки власником земельної ділянки є ТОВ «Оксамит-Постач».

Розглянувши подану заяву та наведені докази суд вважає, що вона підлягає задоволенню з наявних на те підстав.

Зокрема, стаття 136 ГПК України встановлює, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У свою чергу, відповідно до пунктів 2 та 4 частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується забороною відповідачеві вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

У пункті 20 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 03.12.2018 у справі № 916/1040/18 Суд надав правові висновки стосовно застосування наведених правових норм та вказав, що:

- у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позову, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності ускладнення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, а також ймовірності ускладнення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу,

- достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову,

- умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами щодо наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову,

- обранням належного, відповідно до предмета позову, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

У пункті 6 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.11.2020 у справі № 910/7596/20 Суд доповнив вказані правові висновки стосовно застосування наведених правових норм та вказав, що:

- заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами,

- співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії,

- заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших учасників (акціонерів) юридичної особи,

- під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що такими заходами не повинні блокуватися господарська діяльність юридичної особи, порушуватися права осіб, що не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Поряд з цим, у пункті 19 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.05.2019 у справі № 923/65/19 Суд стосовно застосування положень статей 136 та 137 ГПК України прийшов до висновку, що у випадку звернення до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, немає взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як «достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду», а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як «достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду».

З викладених правових положень та висновків Верховного Суду щодо їх застосування суд висновує, що головним при застосуванні заходів забезпечення позову у контексті поданої заяви є:

- припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду;

- припущення повинне ґрунтуватися на фактичних обставинах самої справи, підставності заявлених вимог у контексті відсутності сумнівів у їх обґрунтованості та правомірності,

- самі заходи повинні знаходитися у зв`язку з предметом позову та не замінювати його.

Попередньо суд вказав, що, на думку Прокурора, окреслені заходи убезпечать від наступного відчуження предмета спору, а також нададуть можливість у майбутньому виконати рішення суду.

Суд уважає, що, дійсно, при наявності тверджень про фальшування документів стосовно передачі у власність земельної ділянки, її подвійне відчуження та існуючі сумніви у добросовісності дій Відповідача щодо неї за результатами розгляду спору, вказують на необхідність застосування заходів забезпечення задля виконання рішення суду у випадку його прийняття на користь Прокурора. Натомість невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Запропоновані Прокурором заходи знаходяться у безпосередньому зв`язку з предметом позову, оскільки розпорядження земельною ділянкою є складовою частиною права власності на неї, а вчинення реєстраційних дій при розпорядженні земельною ділянкою є наслідком розпорядження. Вони не замінюють предмета спору і можуть при застосуванні забезпечити виконання рішення.

При цьому ідентифікуючою та достатньою ознакою земельної ділянки є її кадастровий номер.

Зокрема, за змістом статті 16 Закону України «Про державний земельний кадастр» земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер (частина 1), а кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі (частина 2).

Поряд з цим, статтею 15 цього ж Закону встановлений перелік відомостей про земельні ділянки, які включаються до Державного земельного кадастру, а саме: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку.

Отже, у випадку присвоєння земельній ділянці кадастрового номеру за таким номером можна визначити всі характерні її ознаки, у тому числі місцезнаходження та площу.

За таких обставин заява є обґрунтованою.

Судовими витратами у справі при вирішенні поданої заяви є витрати Прокурора на сплату судового збору відповідно до платіжного доручення № 145 від 08.02.2023 у сумі 1342 грн, які у відповідності до приписів статті 129 ГПК України підлягають стягненню з Відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 136-140 ГПК України,

у х в а л и в:

1. Заяву про забезпечення позову задовольнити.

2. Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Оксамит-Постач» (ідентифікаційний код 39172231, адреса: 25014, м. Кропивницький, вул. Роднікова, б. 86) вчиняти будь-які дії щодо розпорядження земельною ділянкою з кадастровим номером 352285000:02:000:5651, площею 1,7 га.

3. Заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав вчиняти реєстраційні дії щодо реєстрації інших речових прав відносно земельної ділянки з кадастровим номером 352285000:02:000:5651, площею 1,7 га.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оксамит-Постач» (ідентифікаційний код 39172231, адреса: 25014, м. Кропивницький, вул. Роднікова, б. 86) на користь Кіровоградської обласної прокуратури (ідентифікаційний код 02910025, адреса: 25006, м. Кропивницький, вул. Верхня Пермська, б. 4) 1342 грн сплаченого судового збору (видати наказ).

Ухвала набирає чинності з моменту її прийняття. Вона є виконавчим документом. Підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Для мети виконання ухвали реквізитами її учасників є:

- стягувач: Кропивницька окружна прокуратура Кіровоградської області (ідентифікаційний код 02910025, адреса: 25002, м. Кропивницький, вул. Є.Чикаленка, б. 11);

- боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Оксамит-Постач» (ідентифікаційний код 39172231, адреса: 25014, м. Кропивницький, вул. Роднікова, б. 86).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку у відповідності до положень пункту 4 частини 1 статті 255 та статті 256 ГПК України.

Копію ухвали направити:

- керівнику Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області: вул. Є. Чикаленка, 11, м. Кропивницький, 25002;

- ТОВ «Оксамит-постач»: вул. Роднікова, 86, м. Кропивницький, 25014

Суддя М.К. Закурін