УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

28.02.2023Справа № 910/2607/23

Суддя Господарського суду міста Києва Селівон А.М., розглянувши

позовну заяву Політичної партії "Гарант" 03028, місто Київ, пров.Феодосійський, будинок 14-А, офіс 1

до Російської Федерації в особі Міністерства юстиції РФ 119991, Російська Федерація, м. Москва, вул. Житня, буд. 14

про про стягнення 435 трильйонів грн., що еквівалентно 11,9 трильйонів дол. США

ВСТАНОВИВ:

Політична партія "Гарант" звернулася до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Російської Федерації в особі Міністерства юстиції РФ про стягнення 435 трильйонів грн., що еквівалентно 11,9 трильйонів доларів США, майнової та моральної шкоди, завданої агресією Російської Федерації проти України, а також просить суд спрямувати частину присуджених коштів на погашення боргових зобов`язань перед усіма кредиторами (юридичними та фізичними особами, іноземними державами, міжнародними фінансовими інституціями, закордонними банками та інвестиційними фондами), залишок коштів розподілити рівними частинами між громадянами України.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення внаслідок незаконної окупації відповідачем Криму та Донецької області прав українського народу, тобто громадян України, на природні ресурси та понесення останнім матеріальної шкоди (збитків) в сумі 672 421,18 дол. США та 35 000,00 грн. моральної шкоди на одного громадянина тощо, яка має бути відшкодована країною- агресором як компенсація за експропріацію РФ відповідного нерухомого майна та майнових прав.

Стаття 15 Конституції України визначає, що суспільне життя в Україні ґрунтується на засадах політичної, економічної та ідеологічної багатоманітності. Жодна ідеологія не може визнаватися державою як обов`язкова. Цензура заборонена. Держава гарантує свободу політичної діяльності, не забороненої Конституцією і законами України.

Частина 1 статті 36 Конституції України передбачає, що громадяни України мають право на свободу об`єднання у політичні партії та громадські організації для здійснення і захисту своїх прав і свобод та задоволення політичних, економічних, соціальних, культурних та інших інтересів, за винятком обмежень, встановлених законом в інтересах національної безпеки та громадського порядку, охорони здоров`я населення або захисту прав і свобод інших людей.

Окремо суд наголошує, що організаційно-правові засади діяльності політичних партій в Україні визначається Законом України «Про політичні партії в Україні» (далі - Закон №2365-ІІІ).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону № 2365-III право громадян на свободу об`єднання у політичні партії для здійснення і захисту своїх прав і свобод та задоволення політичних, економічних, соціальних, культурних та інших інтересів визначається і гарантується Конституцією України. Встановлення обмежень цього права допускається відповідно до Конституції України в інтересах національної безпеки та громадського порядку, охорони здоров`я населення або захисту прав і свобод інших людей, а також в інших випадках, передбачених Конституцією України.

За змістом статті 2 Закону № 2365-ІІІ політична партія - це зареєстроване, згідно з законом, добровільне об`єднання громадян - прихильників певної загальнонаціональної програми суспільного розвитку, що має своєю метою сприяння формуванню і вираженню політичної волі громадян, бере участь у виборах та інших політичних заходах.

Партія - це спільнота громадян-однодумців, прихильників певної загальнонаціональної програми (стаття 2 Закону України «Про політичні партії в Україні»), вчинки і публічні висловлювання яких і дають розуміння, в чому полягає діяльність утвореної ними політичної партії й на які реальні цілі вона спрямована.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 6 Закону України "Про політичні партії" членом політичної партії може бути лише громадянин України, який відповідно до Конституції України має право голосу на виборах. Громадянин України може перебувати одночасно лише в одній політичній партії.

Політичні партії провадять свою діяльність відповідно до Конституції України, цього Закону, а також інших законів України та згідно із партійним статутом, прийнятим у визначеному цим Законом порядку (частина 1 статті 3 Закону №2365-ІІІ).

Зокрема, згідно Статуту Політичної партії "Гарант", затвердженого установчим з`їздом Політичної партії "Гарант" (протокол № 1 від 30.12.2016 року), метою діяльності партії є сприяння вираженню політичної волі громадян, участь у виборах та інших політичних заходів.

Суд зазначає, що вимоги щодо форми та змісту позовної заяви закріплені у статті 162 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, згідно п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; відповідно до п. 4 ч. 3 - зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; згідно п. 5 ч. 3 - виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; відповідно до п. 8 ч. 3 - перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

За приписами ч.1 ст. 53 ГПК України у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду в інтересах інших осіб, державних чи суспільних інтересах та брати участь у цих справах.

Згідно ч. 5 ст. 162 ГПК України у разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

В свою чергу, звертаючись з даним позовом до Російської Федерації від імені Політичної партії "Гарант" та зазначаючи про порушення прав позивача на природні ресурси з посиланням на ст. 13 Конституції України та ст. 324 ЦК України, якими визначається право власності українського народу на землю, її надра, атмосферне повітря, водні та природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони як об`єкти права власності, ПП "Гарант" не надано в розумінні ст. 53 ГПК України доказів на підтвердження наявності підстав у позивача як політичної партії для звернення до суду з даним майновим позовом про стягнення збитків з Російської Федерації саме в інтересах українського народу.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Суд зауважує, що позов - це вимога позивача до відповідача, спрямована через суд, про захист порушеного або оспорюваного суб`єктивного права та охоронюваного законом інтересу, яке здійснюється у визначеній законом процесуальній формі.

Предмет позову - це певна матеріально - правова вимога позивача до відповідача, яка кореспондує зі способами захисту права, визначеними зокрема, ст.16 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Суд наголошує на те, що предметом позову може бути матеріально-правова чи немайнова вимога позивача до відповідача, відносно якої суд повинен прийняти рішення. Захист майнового або немайнового права чи законного інтересу відбувається шляхом прийняття судом рішення про примусове виконання відповідачем певних дій або зобов`язання утриматись від їх вчинення.

Рішення суду про задоволення позову може бути прийнято виключно у тому випадку, коли подані позивачем докази дозволять суду зробити чіткий, конкретний та безумовний висновок про обґрунтованість та законність вимог позивача.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 року "Про судове рішення" рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

При цьому формулювання позовних вимог відноситься до виключної компетенції позивача у справі.

Поряд із цим, з огляду на вимоги статті 86 ГПК України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. Тобто, визначаючи розмір заявленої до стягнення з відповідача шкоди, матеріальної та моральної, суд зобов`язаний належним чином дослідити розрахунок боргу та подані стороною докази, перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами.

Як встановлено судом, предметом даного позову є стягнення з Російської Федерації завданої збройною агресією шкоди в сумі 435 трильйонів грн., що еквівалентно 11,9 трильйонів доларів США, до складу якої, як зазначено позивачем в тексті позовної заяви, включено матеріальну шкоду із розрахунку 672 421,18 дол. США та моральну шкоду із розрахунку 35000,00 дол. США на кожного громадянина України. При цьому при здійсненні розрахунку позивачем взято до уваги дані за 2020 рік щодо кількості громадян, динаміки виробництва та споживання хліба населенням, а також підрахунки вартості родовищ корисних копалин, зазначені в розміщених в мережі Інтернет публікації The Washington Post та інформації Нафтогаз України.

Зокрема, позивач просить суд стягнути з відповідача шкоду в сумі 435 трильйонів грн., що еквівалентно 11,9 трильйонів доларів США, спрямувавши частину кошті на погашення зобов`язань перед усіма кредиторами, та розподілити коштів рівним частинами між громадянами України, не зазначаючи при цьому ні переліку таких кредиторів, які визначені позивачем узагальнюючими поняттями, а саме: юридичні та фізичні особи, іноземні держави, міжнародні фінансові інституції, закордонні банки та інвестиційні фонди, ні конкретні суми коштів, які мають бути розподілені між громадянами, ні кількість самих громадян.

Поряд із цим суд звертає увагу, що невизначення позивачем чіткого змісту позовних вимог в розрізі окремих включених до їх вимог нівелює можливість дотримання судом вищевказаних принципів та унеможливлює правильне і своєчасне вирішення господарського спору.

Окрім цього, як встановлено судом, в тексті позовної заяви не наведено детальних обставин використання при обрахунку кількісних показників населення, економічних даних та вартісних показників природних ресурсів (копалин) саме у вказаних сумах та розмірах, а також підстав визначення розміру останніх, позаяк позивач в позовній заяві обмежився наведенням загальних сум та посиланням на публікації в мережі Інтернет, не надавши будь - яких інших відповідних письмових доказів.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч. 2 ст. 174 ГПК України).

За наведених обставин, оскільки подана позивачем позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити її без руху та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Одночасно суд звертає увагу, що статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013), гарантовано право на правову допомогу.

Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Наразі, Конституцією України встановлено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура і виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

В свою чергу приписи статті 16 Господарського процесуального кодексу України закріплюють за учасниками справи право на користування правничою допомогою.

В частині 1 статті 58 ГПК України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Отже, приймаючи до уваги предмет даного спору про стягнення матеріальної та моральної шкоди з Російської Федерації за наслідками військової агресії проти України, в контексті суспільного значення даної категорії спорів суд наголошує на юридичній грамотності як необхідної умови дотримання позивачем норм матеріального і процесуального права під час звернення до суду, в тому числі шляхом реалізації учасником справи права на користування професійною правничою допомогою.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 162, 164, 172, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву Політичної партії "Гарант" без руху.

2. Встановити Політичній партії "Гарант" строк на усунення недоліків позовної заяви - 10 (десять) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Встановити Політичній партії "Гарант" спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- подання до суду належних та допустимих доказів відповідно до вимог процесуального закону, які підтверджують можливість та підстави здійснення Політичною партією "Гарант" представництва в суді законних інтересів народу України;

- подання до суду письмових пояснень щодо обраного позивачем матеріально-правового способу захисту цивільного права чи інтересу (пункт 2 прохальної частини), з посиланням на чинне законодавство та практику Верховного Суду;

- подання до суду належних та допустимих доказів на підтвердження використаних при обрахунку кількісних показників населення, економічних даних та вартісних показників природних ресурсів (копалин) саме у вказаних сумах та розмірах, а також підстав визначення розміру останніх;

- подання до суду письмових пояснень щодо зазначених в пункті 2 прохальної частини переліку кредиторів, конкретних сум коштів, які мають бути розподілені між громадянами та кількість самих громадян, на користь яких мають бути розподілені кошти тощо.

Надати суду докази направлення копій вказаних доказів відповідачу.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя А.М.Селівон