Справа № 909/75/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.02.2023 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Максимів Т. В. , розглянувши матеріали заяви Фізичної особи -підприємця Григорчака Константина Валентиновича про забезпечення позову вх.№2217/23 у справі

за позовом: Фізичної особи-підприємця Григорчака Константина Валентиновича, АДРЕСА_1

до відповідача: Комунального некомерційного підприємства "Коломийська центральна районна лікарня" Коломийської міської ради, вул. Мазепи, буд. 134, м. Коломия, Івано-Франківська область, 78203

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Чистий-Світ", вул. Вовчинецька, 225, с. Вовчинець, м. Івано-Франківськ, 76006

про визнання недійсними результати публічної закупівлі

встановив: до Господарського суду Івано-Франківської області звернулась Фізична особа-підприємець Григорчак Константин Валентинович із позовною заявою до Комунального некомерційного підприємства "Коломийська центральна районна лікарня" Коломийської міської ради про визнання недійсними результатів публічної закупівлі, оформлених протоколом №24 щодо прийняття рішення уповноваженою особою Комунального некомерційного підприємства "Коломийська центральна районна лікарня" Коломийської міської ради від 17.01.2023 про визначення переможця закупівлі процедури відкритих торгів з особливостями UA-2022-12-14-014503-a за кодом ДК 021:2015:98310000-9 Послуги з прання і сухого чищення (Послуги з прання та сухого чищення (прання білизни) ТОВ "Чистий-Світ" та ухвалення рішення про намір укласти договір про закупівлю з переможцем процедури відкритих торгів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що замовник при проведенні процедури відкритих торгів Ідентифікатор закупівлі UA -2022-12-14-014503-а порушив принципи здійснення публічних закупівель, передбачені ст.5 Закону України "Про публічні закупівлі" - добросовісна конкуренція серед учасників, відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель, об"єктивне та неупереджене визначення переможця процедури закупівлі; не надав учаснику ФОП Григорчаку К.В. можливості усунути невідповідності - надати сертифікат відповідності продукції вимогам технічного регламенту, оскільки його ціна пропозиції є найбільш економічно вигідною; визнав переможцем процедури відкритих торгів ТОВ "Чистий -Світ" у складі тендерної пропозиції у якої, теж відсутній такий сертифікат. У зв"язку з тим, що заявник не погоджується із результатами відкритих торгів подав позов про визнання недійсними результати публічної закупівлі, оформлені протоколом №24.

30.01.2023 суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 22.02.2023.

22.02.2023 ФОП Григорчак К.В. подав заяву про зміну предмета позову вх.№2212/23, а саме просить доповнити позовні вимоги вимогою про визнання недійсним договору про закупівлю №23 від 24.01.2023 між КНП "Коломийська центральна районна лікарня" Коломийської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Чистий -Світ" укладений за результатом процедури відкритих торгів з особливостями за кодом ДК 021:2015:98310000-9 Послуги з прання і сухого чищення (Послуги з прання та сухого чищення (прання білизни) за Ідентифікатором закупівлі UA -2022-12-14-014503-а, яку суд керуючись ст.46 ГПК України прийняв до розгляду.

22.02.2023 позивач подав заяву про забезпечення позову, відповідно до якої просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відповідачу проводити будь-які фінансові операції зі сплати коштів за укладеним з ТОВ "Чистий -Світ" договором про закупівлю №23 від 24.01.2023.

Подана заява мотивована тим, що невжиття заходів щодо забезпечення позову шляхом заборони відповідачу проводити будь-які фінансові операції зі сплати коштів за укладеним з ТОВ "Чистий -Світ" договором про закупівлю №23 від 24.01.2023 призведе до істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, оскільки якщо обґрунтовано припустивши, що на підставі п.4.1.-4.3 спірного договору та актів наданих послуг чи виконаних робіт, через територіальні органи Державної казначейської служби, відповідач здійснюватиме оплати, що у свою чергу зменшить суму видатків для закупівлі цієї послуги у законний спосіб. Також зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до порушення вимоги щодо ефективного захисту порушених прав, оскільки ФОП Григорчак К.В. не зможе їх захистити в межах одного судового провадження, без нових звернень до суду.

Розглянувши подану заяву, суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

За змістом цієї норми обґрунтування щодо необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Позов забезпечується, зокрема: забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (пункти 4, 10 частини першої статті 137).

Згідно з частиною дванадцятою статті 137 ГПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків від заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання про обґрунтованість заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків від заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Оскільки у цій справі позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в цьому випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Відповідно до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини вказав на те, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і в пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Так, у поданій заяві заявник вказує, що на момент імовірного задоволення позову - визнання недійсними результатів публічної закупівлі та договору про закупівлю, ефективний захист прав і законних інтересів заявника та їх поновлення буде вимагати додаткових зусиль або ж буде неможливим.

Однак, суд акцентує увагу на тому, що зважаючи на обраний заявником вид забезпечення позову та предмет позову, з яким ФОП Григорчак К.В. звернувся до суду, забезпечення позову у разі відмови в позові, може мати своїм наслідком більш негативні наслідки, ані ж відмова в забезпеченні позову, у разі задоволення позовних вимог позивача.

Відтак суд зазначає, що забезпечення позову шляхом заборони відповідачу проводити будь-які фінансові операції за договором фактично має ознаки вирішення спору по суті, що є недопустимим у розумінні приписів статті 137 ГПК України; застосування такого заходу забезпечення позову, як заборона відповідачу проводити будь-які фінансові операції зі сплати коштів за укладеним договором №23 від 24.01.2023 призведе до блокування господарської діяльності відповідача, і, за умови недоведеності наявності порушення прав позивача у зв`язку з укладенням спірного правочину, свідчить про його (заходу забезпечення позову) неспівмірність та порушуватиме збалансованість інтересів сторін справи.

Враховуючи те, що заявник не довів, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів, заява про забезпечення позову до задоволення не належить.

Керуючись ст. 136, 137, 140, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Григорчака Константина Валентиновича про забезпечення позову вх.№2217/23 від 22.02.2023 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в строк та порядок визначені ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Дата підписання 23.02.2023

Суддя Т.В. Максимів