СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

20 лютого 2023 року м. Харків Справа № 7/127(917/1862/21)

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Склярук О.І., суддя Гетьман Р.А., суддя Гребенюк Н.В. ,

при секретарі судового засідання Стойки В.В.,

за участі представників сторін:

від відповідача та третьої особи: Сергієнко Т.Г.,

від ліквідатора: Іващук В.А.,

від інших: не прибули,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційні скарги представника ОСОБА_1 , Полтавська обл., Лубенський р-н, с. Остапівка, за вх. №1021 П/1, та ОСОБА_2 , Полтавська обл., Лубенський р-н, с. Остапівка, за вх. №1022 П/1, на рішення господарського суду Полтавської області від 23.08.22 (повний текст складено 02.09.22, суддя Іванко Л.А.) у справі № 7/127(917/1862/21)

за позовною заявою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "НИВА", Полтавська обл., Лубенський р-н, с. Остапівка, в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Іващука Валентина Анатолійовича, м.Хмельницький,

до відповідача ОСОБА_1 , Полтавська обл., Лубенський р-н, с.Остапівка,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору

ОСОБА_2 , Полтавська обл., Лубенський р-н, с. Остапівка,

Приватний нотаріус Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Карпець Оксану Михайлівну

про визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину та договорів купівлі-продажу

в межах справи про банкрутство №7/127

за заявою закритого акціонерного товариства Лазірківський елеватор, с.Лазірки Оржицького району

Приватного підприємця Михайлика Сергія Володимировича, м.Лубни

до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Нива, с.Остапівка Лубенського району

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Полтавської області перебуває справа № 7/127 про банкрутство сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Нива».

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 29.03.2018 року поновлено провадження у справі №7/127 про банкрутство сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Нива» на стадії ліквідаційної процедури. Ухвалою Господарського суду від 29.09.2020 по справі № 7/127 ліквідатором СТОВ «Нива» призначено арбітражного керуючого Іващука Валентина Анатолійовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 538 від 18.03.2013 року); зобов`язано ліквідатора СТОВ «Нива» здійснити заходи в ліквідаційній процедурі відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства.

Наразі триває ліквідаційна процедура СТОВ «Нива».

В межах справи про банкрутство № 7/127 Сільськогосподарське товариства з обмеженою відповідальністю "Нива»" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Іващука Валентина Анатолійовича, 29016, м. Хмельницький, вул. Львівське шосе, 33/2, к.91звернулося до ОСОБА_1 з позовом про визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину та договорів купівлі-продажу. До розгляду справи було залучено в якості третьої особи ОСОБА_2 .

Господарським судом Полтавської області прийнято рішення від 23.08.2022 по справі № 7/127(917/1862/21) про задоволення позовних вимог.

Визнано недійсними:

- Свідоцтво про право на спадщину за заповітом щодо «критого току №2», загальною площею: 723,0 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний № 28) виданого в рамках спадкової справи № 54/2019 11 березня 2021р., посвідченого приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області - Карпець О.М.;

- Свідоцтво про право на спадщину за заповітом щодо «зерносховище №1» загальною площею: 787,1 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний № 28) в рамках спадкової справи № 54/2019 11 березня 2021р., посвідченого приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області - Карпець О.М.;

-Договір купівлі-продажу № 460 укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 12.03.2020 p., що посвідчувався приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Полтавської обл. - Карпець О.М. (серія НОІ 311208, 311209) та зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно згідно рішення № 51586077 від 12.03.2020 р.;

- Договір купівлі-продажу № 461, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 12.03.2020 p., що посвідчувався нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Полтавської обл. Карпець О.М. (серія НОІ 311210, 311211) та зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно згідно рішення № 51586520 від 12.03.2020 р.

Не погодившись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, ОСОБА_1 звернулася до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить рішення по справі скасувати та прийняти нове рішення по відмову у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.10.2022 р. відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення господарського суду Полтавської області від 23.08.2022 р. по справі № 7/127 ( 017/1862/21)

Крім того, на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга від ОСОБА_2 , в якій він просить рішення по справі скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.10.2022 р. по справі №7/127 ( 917/1862/21) апеляційну скаргу ОСОБА_2 ( вх. № 1021 П/1) на рішення господарського суду Полтавської області від 23.08.2022 у справі № 7/127 (917/1862/21) прийнято до спільного розгляду з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на це ж рішення.

15.02.2023 р. від Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «НИВА» надійшла заява про забезпечення позову (вх. № 13309), в якій позивач просить забезпечити позов СТОВ "Нива" шляхом накладення арешту на об`єкти нерухомості:

- «критий тік № 2», загальною площею: 723,0 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний №28);

- "зерносховище №1", загальною площею: 787,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . (реєстраційний №28).

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову позивач обґрунтовує наступним.

Звернувшись до суду з позовом позивач вказує на протиправне відчуження ОСОБА_1 (відповідач) на користь ОСОБА_2 (третя особа) об`єктів нерухомості: «критий тік №2», загальною площею: 723,0 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний № 28); «зерносховище №1», загальною площею: 787,1 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний № 28); власником якого залишається позивач.

Незаконність підстав та порядку для набуття права власності на вказані об`єкти встановлено постановою Верховного Суду від 23.01.2018 р., якою скасовано судове рішення у справі № 2-2544 від 09.08.2010 р., а відтак право власності на майно правомірно належить саме СТОВ «Нива». Ця обставина також встановлена і під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення господарського суду Харківської області по справі № 7/127 від 14.11.2019 р. Зазначеним рішенням спірне майно було витребувано із чужого незаконного володіння у ТОВ «ГРАНУМ-ТРЕЙД АПК» на користь позивача. Про те рішення виконано не було.

Після набрання законної сили рішення Господарського суду Полтавської обл. від 14.11.2019 р. у справі № 7/127 щодо повернення із чужого незаконного володіння, об`єкти нерухомості: «критий тік №2», загальною площею: 723,0 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею: 787,1 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , ці об`єкти були вчергове незаконно відчужені ОСОБА_1 (відповідач) на користь ОСОБА_2 (третя особа).

Відтак, з метою попередження та недопущення вчинення протиправних дій відповідачем, третьою особою чи іншими особами пов`язаних із переоформленням наведеного майна в подальшому, а також, щоб усунути будь-які інші негативні наслідки в майбутньому, що істотно б ускладнили чи унеможливили виконання судового рішення по даній справі, при цьому ефективно захистити порушені права позивача, СТОВ «Нива» звернулося до апеляційного суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на зазначені об`єкти нерухомості.

До клопотання позивач надав копію інвентарного опису необоротних активів станом на 18.12.2020 р. СТОВ «Нива» з якої вбачається відсутність нежитлової будівлі площею 363, 8 кв.м.

Як вважає позивач, доцільним способом забезпечення позову, виходячи із предмету позову та його підстав, обрано саме накладення арешту на вказані об`єкти нерухомості, що на думку позивача, унеможливить відповідачу та третій особі і надалі приховувати майно та порушувати право власності СТОВ «Нива». Поряд з цим, даний захід забезпечення позову є збалансованим по відношенню до інтересів сторін та інших учасників судового процесу; відповідає зв`язку з предметом позовної вимоги, а також такий захід спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Клопотання про забезпечення позову було розглянуто у судовому засіданні, яке відбулося 20.02.2023 р. за участю представника позивача та представника відповідача та третьої особи.

У судовому засіданні позивач підтримав своє клопотання.

Представник відповідача та третьої особи проти задоволення клопотання заперечували.

Судова колегія, дослідила матеріали справи та заявлене клопотання, та за наслідками обговорення у нарадчій кімнаті, прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про забезпечення позову з огляду на нижче викладене.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд відповідно до вимог ч. 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, для забезпечення яких він вживається.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає оцінку господарським судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Підставою для застосування забезпечення позову є обґрунтоване припущення щодо ускладнення або унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Судова колегія враховує, що предметом позову є немайнові вимоги позивача про визнання недійсним Свідоцтва про право на спадщину та про визнання недійсними договорів купівлі-продажу спірного майна. Тобто зазначене рішення, не підлягає примусовому виконанню.

У зв`язку з чим, в цьому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Наведена правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 по справі № 910/1040/18.

З матеріалів справи вбачається, що спірне майно на цей час, зареєстровано на праві власності за третьою особою ОСОБА_2 .

У разі задоволення позову, позивач ні яким чином в рамках цієї справи не зможе захистити своє порушене право, оскільки спірне майно у разі визнання недійсними договорів купівлі-продажу та застосування реституції, буде підлягати поверненню ні позивачу по цій справі, а відповідачу. Визнання недійсним Свідоцтво про право на спадщину також не призведе до повернення спірного майно в рамках цієї справи до позивача.

З огляду на зазначені норми чинного законодавства та матеріали заяви, судова колегія вважає, що заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову та мотивація, викладена у ній, не відповідають вимогам, визначеним Господарським процесуальним кодексом України, оскільки заявник мав обґрунтувати причини звернення з заявою про забезпечення позову, в тому числі з посиланням на відповідні обставини та належні докази, які свідчать, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених (оспорюваних) прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду.

З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Натомість до заяви про забезпечення позову позивачем надано лише копія інвентарного опису СТОВ «Нива» станом на 18.12.2020 р., згідно якої вбачається відсутність нежитлової будівлі площею 363 кв.м., яке не є спірним майном.

З огляду на наведене. судова колегія приходить до висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів у розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, з якими діюче законодавство пов`язує доцільність застосування заходів про забезпечення позову, та які б свідчили про неможливість або істотне ускладнення виконання рішення господарського суду у разі невжиття таких заходів.

Отже, доводи заявника ґрунтуються виключно на його сумнівах щодо можливої недобросовісної поведінки відповідача та не доведені доказами на підтвердження реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду з боку відповідача у разі задоволення позовних вимог, відтак заявником не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може будь-яким чином ускладнити чи унеможливити захист його прав чи законних інтересів.

За приписами статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Оцінивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, судова колегія дійшла висновку, що зазначені заявником обставини самі по собі та в сукупності жодним чином не обґрунтовують його припущення про наявність ризику вчинення відповідачем та третьою особою дій з метою унеможливлення в майбутньому виконання судового рішення у даній справі, та порушуватиме збалансованість інтересів сторін справи, що не створює підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

За наведених обставин, заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 136, 139, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1.Відмовити Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "НИВА" в задоволенні заяви (вх.№ 1924 від 15.02.2023 р.) про забезпечення позову у справі №7/127(917/1862/21).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями. Порядок і строки оскарження передбачено ст.286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 22.02.23

Головуючий суддя О.І. Склярук

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя Н.В. Гребенюк