ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2023 року м.Дніпро Справа № 904/1785/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)

суддів: Антоніка С.Г., Іванова О.Г.

Розглянувши в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін апеляційну скаргу Національної академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2022 (повний текст складено та підписано 26.10.2022 суддя Бєлік В.Г.) у справі №904/1785/22

за позовом Національної академії Державної прикордонної служби України ім. Богдана Хмельницького, м. Хмельницький

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСПОЛІН ПЛЮС", м. Дніпро

про стягнення штрафних санкцій за договором про закупівлю продовольства № 258-21 від 27.04.2021 у загальному розмірі 5 601,96 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Національна академія Державної прикордонної служби України ім. Богдана Хмельницького звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСПОЛІН ПЛЮС" шкоду за договором про закупівлю продовольства № 258-21 від 27.04.2021 у загальному розмірі 5 601,96 грн., з них: штраф 20% від вартості неякісного товару у розмірі 3 192,00 грн., пеня за прострочення на 81 день у розмірі 1 292,76 грн., штраф 7% за прострочення більше ніж 30 днів від вартості неякісних товарів у розмірі 1 117,20 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2022 у справі №904/1785/22 в задоволенні позову відмовлено. Витрати по сплаті судового збору покладено на позивача. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСПОЛІН ПЛЮС" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - задоволено частково. Стягнуто з Національної академії Державної прикордонної служби імені Богдана Хмельницького на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСПОЛІН ПЛЮС" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000,00 грн.

Приймаючи рішення, місцевий господарський суд, з посиланням на положення Інструкції про порядок приймання товару виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю (затверджена постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР № П-6 від 15.06.65 р.) та Інструкції про порядок приймання товару виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю (затверджена постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР № П-7 від 25.04.66 р) , дійшов висновку, що наданий на підтвердження заявлених позовних вимог Акт огляду та повернення продовольства від 27.08.2021 (а.с.17), не може бути належним доказом у справі, оскільки він складений в односторонньому порядку та з порушенням вимог Інструкції П-7. В зв`язку з вищенаведеним, суд дійшов до висновку про недоведеність позивачем належними та допустимими доказами своїх позовних вимог.

Задовольняючи частково заявлені до стягнення Відповідачем витрати на правничу допомогу в розмірі 4 000,00 грн, місцевий господарський суд виходив з того, що справа не є складною, а тому не вимагала від адвоката витрати значного часу, не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, в зв`язку із чим стягнув з Позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСПОЛІН ПЛЮС" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000,00 грн.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з вказаним рішенням, Національна академія Державної прикрордонної служби України ім. Б. Хмельницького подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги, стягнути судовий збір у сумі 3721,50 грн.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

- ОСОБА_1, який діяв у відповідності до Довіреності від 10.08.2021 року № 27/08 був належним представником постачальника.

- з Актом огляду і повернення продовольства уповноважений представник Відповідача ознайомився, але підписувати відмовився, чим порушив пункт 30 вищезазначеної інструкції, де зазначається, що Акт повинен бути підписаний всіма особами, що брали участь в перевірці якості і комплектності продукції. Особа, яка не згідна зі змістом акту, зобов`язана підписати його із застереженням про свою незгоду і викласти свою думку.

- складання Акту огляду і повернення продовольства являється частиною процедури приймання товару. Сама процедура приймання товару, форма та порядок оформлення вищезазначеного акту передбачено «Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю П-7» від 25 квітня 1966 року. Відповідно

- Акт огляду та повернення продовольства №3 від 27.08.2021 року був складений правомірно, та з дотриманням норм чинного законодавства.

- Клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до рішення суду, надійшло від відповідача лише 08.09.2022 р.

- у відповідача була можливість, одночасно із відзивом на позов, подати до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи Національна академія не вбачає достатніх правових підстав для стягнення з неї витрат на правничу допомогу.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

У відзиві на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСПОЛІН ПЛЮС" вказує, що:

- позивачем порушено строк пред`явлення позову в частині стягнення штрафу за поставку неякісного товару, адже строк заявлення відповідного штрафу сплив « 11» « 04» 2022 p., з підстав отримання від ТОВ «ІСПОЛІН ПЛЮС» відповіді на заявлені претензії від 11.10.2022p., а якщо брати до уваги відрахування штрафу з моменту складеного Акту № З огляду та повернення продовольства від 27.08.2021 p., то строк пред`явлення позову в частині стягнення штрафу за поставку неякісного товару сплив « 27» « 02» 2022 p., про що свідчать матеріали справи.

- необхідною умовою для задоволення позовних вимог про стягнення штрафу за поставку неякісного товару є не тільки пред`явлення такого позову протягом 6 -місячного строку з дня встановлення покупцем недоліків поставлених товарів, а й виявлення цих недоліків у встановленому порядку.

- взагалі не має підстав у позивача заявлення відповідного штрафу 20% від вартості неякісних товарів - 3 192, 00 грн. до відповідача та його стягнення.

З приводу порушення позивачем направлення відповідної заявки через поставку товару відповідачем, а відтак в наявності відсутність правових підстав для заявленої пені за пророчення поставки товару на 81 день - 1292, 75 грн, та штрафу у розмірі 7 % від вартості неякісних товарів більше ніж на 30 днів - 1117, 20 грн.:

- після складеного Акту № 3 огляду та повернення продовольства від 27.08.2021 p., з боку відповідача не було замінено продукцію відповідно до п. 3.7. Договору протягом 2 діб, та після поданої претензії від 08.09.2021 р. відповідачем не було виконано зобов`язання з приводу поставки товару «крупа кукурудзяна» у кількості 1000.00 кг на суму 15 960, 00 грн. відповідно до видаткової накладної № РН-1538 від 27.08.2021 p., через що у позивача є підстави для стягнення з відповідача пені у розмірі 1292, 76 грн. за прострочення поставки на 81 день та стягнення штрафу 7 % у розмірі 1117, 20 грн. - за прострочення більше ніж ЗО днів від вартості неякісних товарів, з підстав поставки товару з боку відповідача на адресу позивача « 28.10.2021 р.» у кількості 850. 00 кг та « 19.10.2021 р.» у кількості 150.00 кг.

- рішення суду першої інстанції від 26.10.2022 р. в частині стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу на користь відповідача у розмірі 2000, 00 грн. є вмотивоване, а такі витрати повинні бути задоволені на користь відповідача, з огляду на те, що дана справа слухалась в порядку спрощеного позовного провадження, а від так представник відповідача не міг попередньо подати розрахунок витрат з тих підстав, що невідома була кількість поданих процесуальних документів, оформлення яких і подання до матеріалів по справі були після подання невмотивованих доводів позивача, які також були оформлені у процесуальних документах.

- позивач не надавав до суду жодного заперечення щодо стягнення з його боку таких витрат, які є співмірними порівняно з ринковими цінами, розумними та які підтверджувались пропорційні до фактично витраченого часу адвоката, що значаться в долучених первинних документах до матеріалів по справі відповідачем з приводу таких витрат.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.11.2022 для розгляду справи № 904/1785/22 визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач Дармін М.О., судді: Антонік С.Г., Іванов О.Г.

Ухвалою суду від 29.11.2022 витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи №904/1785/22. Розгляд питання про залишення апеляційної скарги без руху, про повернення апеляційної скарги, відмову у відкритті апеляційного провадження або про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Національної академії Державної прикрордонної служби України ім. Б. Хмельницького на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2022 у справі №904/1785/22 відкладено до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції.

02.12.2022 до Центрального апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 904/1785/22.

Ухвалою суду від 07.12.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Національної академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2022 у справі №904/1785/22. Розгляд апеляційної скарги вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

Між Національною академією Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького (далі - Національна академія, Замовник, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю ІСПОЛГН ПЛЮС (далі - Постачальник, Відповідач) 27.04.2021 року укладено Договір про закупівлю продовольства №258-21 (далі - Договір).

У відповідності до пункту 2.2. Договору, продукція постачається дрібними партіями протягом дії договору на підставі замовлення, наданого Замовником Постачальнику в термін не пізніше 2 календарних днів, з дня отримання замовлення Постачальником згідно з установленими нормами відвантаження у тарі та упаковці, яка забезпечує її збереження під час транспортування та вантажно-розвантажувальних робіт.

27.08.2021 Постачальником в особі водія ОСОБА_1, який є представником Постачальника згідно довіреності № 27/08 від 10 серпня 2021 року, відповідно до видаткової накладної №РН-1538 від 27 серпня 2021 року була доставлена крупа кукурудзяна у кількості 1000 кг. на суму 15 960,00 грн.

Проте в ході приймання та контролю якості продукції було виявлено наявність живих личинок амбарних шкідників, що підтверджується актом огляду та повернення продовольства №3 від 27.08.2021 року з доданими фотоматеріалами (копія додається). Крім того у акті зазначається, що при огляді мішка було встановлено, що бірка не вшита в мішок, а пришита додатковим швом. Під час розшивання мішка та огляду ззовні до просіювання було виявлено наявність живих личинок. Під час просіювання крупи та подальшому огляду також було виявлено наявність живих амбарних шкідників.

Встановлений факт є порушенням пункту 3.1. Договору, відповідно до якого продукція, що поставляється за цим договором повинна відповідати вимогам чинних стандартів на харчові продукти: ДСТУ, ГОСТ, ГСТУ, СОУ, ТУ У, ТУ виробника щодо безпечності, якості та придатності, вимоги яких повинні бути не нижчими від вимог вказаних в технічному завданні.

П.п. 3.1., 3.2. відповідачем у повному обсязі, було виконано, а саме поставлено товар «крупа кукурудзяна» у кількості 1000.00 кг на суму без ПДВ 13.30 на загальну суму без ПДВ 13300.00 грн., на підставі видаткової накладної № РН-1538 від 27.08.2021 р., та на поставлений товар з боку відповідача позивачу було надано декларацію Виробника № 28 від 03.08.2021 р., - виробник ФОП Шевченко Л.Г., який надав інформацію після проведення результатів лабораторного дослідження за органолептичними показниками, фізико-хімічними показниками, що вказаний товар відповідає нормам ДСТУ 1055:2006, товар є якісний та придатний для споживання.

Продукція, що не відповідає якісним вимогам або якість не підтверджена відповідними документами повертається постачальнику та не враховується до загального об`єму постачання за цим Договором (п. 3.7. Договору).

У випадку, передбаченому п. 3.7. Постачальник залишає за собою право замінити продукцію протягом двох календарних днів (п. 3.8. Договору).

Пунктом 3.9. Договору сторонни передбачили, що приймання продукції за кількістю та якістю у всіх випадках, не врегульованих цим договором, здійснюється з вимогами Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного вжитку за кількістю (затверджена постановою Державного арбітражу при Раді Міністрів СРСР № П-6 від 15.06.65 р.) та Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного вжитку за якістю (затверджена постановою Державного арбітражу при Раді Міністрів СРСР № П-7 від 25.04.66 р.). з доповненнями та змінами, які внесені до них згідно зі встановленим порядком або іншими нормативними актами України, які будуть прийняті з цього питання замість вищезгаданих.

У зв`язку із даним фактом та керуючись пунктом 3.7. Договору доставлена крупа кукурудзяна була повернута постачальнику у зв`язку із невідповідністю її якості, про що складено акт огляду та повернення продовольства №3 від 27.08.2021. Представник постачальника ОСОБА_1 був присутній при складенні даного акта, та від підпису відмовився, про що відповідно був зроблений запис.

Відповідно до пункту 3.8. Договору, у випадку, передбаченому пунктом 3.7. Договору Постачальник залишає за собою право замінити продукцію протягом 2 діб. Тобто заміна повернутої продукції повинна була здійснена постачальником до 29.08.2021 включно.

Згідно п. 5.1. Договору, Постачальник зобов`язаний сплатити нараховані Замовником штрафні санкції, згідно направленої Замовником претензії у тридцяти денний термін з дня отримання претензії.

Пунктами 6.3.2. та 6.3.3. Договору передбачено, що при порушенні умов договору:

- щодо якості товару, Постачальник сплачує Замовнику штраф у розмірі 20% від вартості неякісного товару та Замовник має право на розірвання Договору в односторонньому порядку;

- щодо строку поставки харчових продуктів згідно заявки, Постачальник сплачує Замовнику пеню у розмірі 0,1% від вартості харчових продуктів з яких допущено прострочення виконання за кожен день прострочення. За прострочення понад 30 днів з Постачальника додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості та Замовник має право на розірвання Договору в односторонньому з вказаних підстав.

08.09.2021 Національною академією направлено претензію за № 701/4659, адресовану Постачальнику, у якій зазначалось, що в порушення порядку та строків, визначених в пункті 3.8. Договору Постачальником не було замінено повернуту продукцію, а саме крупу кукурудзяну у кількості 1000 кг. на суму 15 960,00 грн. Також Позивачем до претензії додано Акт про повернення продовольства № 3 від 27.08.2021 року з додатками на 34 аркушах.

Позивач зазначає, що станом на 01.09.2021 Постачальником (Відповідачем) не було виконано зобов`язання щодо якості поставки крупи кукурудзяної у кількості 1000 кг. на суму 15 960,00 грн відповідно до видаткової накладної №РН-1538 від 27 серпня 2021 року.

Зазначені обставини і стали причиною звернення позивача до суду з даними позовом.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню в силу наступного:

В постанові Верховного Суду від 27.11.2019р. у справі № 923/236/19, викладено наступний правовий висновок:

«Верховний Суд зауважує, що відповідно до п.п. 4, 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити в т.ч. зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Предмет спору - це об`єкт спірних правовідносин, щодо якого виник спір між позивачем і відповідачем. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстава позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Підставу позову становлять фактична й правова підстава. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача. Правильне встановлення підстави позову визначає межі доказування, є гарантією прав відповідача на захист проти позову».

Колегія суддів зауважує, що підставою позову є юридичні факти, які наводяться позивачем на обґрунтування своєї матеріально-правової вимоги, а саме факти, які мають значення для судового захисту суб`єктивного цивільного права. Підстава позову - це частина позову, яка відображає обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і докази, що підтверджують позов. Підстави позову, які підтверджують, що спірне право належить позивачу, а на відповідача покладено певні обов`язки, становлять активну підставу. До їх складу входять також факти, які обґрунтовують належність доказів до справи, те, що позивач і відповідач є суб`єктами прав та обов`язків спірних правовідносин. Пасивну підставу позову становлять факти, з яких вбачається, що відповідач вчинив дії, спрямовані на заперечення права позивача або утвердження за собою права, яке йому не належить. Ці факти обґрунтовують потребу подання позову та захисту прав чи інтересів позивача. Вони свідчать, що право позивача порушене, оспорене чи невизнане, є загроза його порушення чи потреба у зміні існуючих між сторонами правовідносин. Для потреб практичної діяльності, позивачу досить усвідомлювати, що на підтвердження своїх вимог потрібно подати фактичні дані (відомості про факти), тобто те, що можна назвати матеріально-правовою складовою підстави позову. Але при цьому такі дані мають встановлюватись передбаченими та дозволеними процесуальним законом засобами. І перелік цих засобів є вичерпним.

Предметом позову у даній справі є матеріально - правова вимога позивача про стягнення 3 192,00 грн штрафу, нарахованого згідно п.6.3.2 Договору від вартості неякісного товару, пені у розмірі 1 292,76 грн, нарахованої згідно п. 6.3.3. договору від вартості харчових продуктів з яких допущено прострочення виконання за кожен день прострочення. Рахується з 30.08.2021 року, моменту невиконання пункту 3.8. Договору (заміна повернутої продукції протягом 2 діб) до 19.11.2021 року моменту кінцевої поставки заборгованої продукції, усього 81 день х 15,96 грн. (0,1% пеня від вартості продуктів, з яких допущено прострочення) = 1 292,76 грн та 1117,20 грн (тисячу сто сімнадцять гривень двадцять копійок) штраф згідно пункту 6.3.3. Договору за прострочення виконання договору, у розмірі 7% вказаної вартості поставки.

В якості підстав позову, позивач позивається на фактичні обставини,які виникли під час приймання 27.08.2021р. крупи кукурудзяної у кількості 1000,00 грн на суму 15 960,00грн, яка була доставлена водієм ОСОБА_1 відповідно до видаткової накладної № РН-1538 від 27.08.2021р..

Доказами, якими позивач обрунтовує факт постачання водієм ОСОБА_1 за видаткової накладної № РН-1538 від 27.08.2021р.. крупи кукурудзяної неналежної якості у кількості 1000,00 грн на суму 15 960,00грн є в тому числі Акт огляду та повернення продовольства № 3 від 27.08.2021р. з додатками на 21 акруші.

З урахуванням доводів і вимог апеляційної скарги, колегією суддів в порядку частини 1 статтті 269 Господарського процесуального кодексу України, не перевіряється правильність висновків суду першої інстанції в частині встановлення обставин, укладання 27.04.2021р. між Національною академією Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького (далі - Національна академія, Замовник, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ІСПОЛГН ПЛЮС" (далі - Постачальник, Відповідач) 27.04.2021 року Договір про закупівлю продовольства №258-21 (далі - Договір) та доставки 27.08.2021року постачальником в особі водія ОСОБА_1 , який є представником Постачальника згідно довіреності № 27/08 від 10 серпня 2021 року, відповідно до видаткової накладної №РН-1538 від 27 серпня 2021 року, крупи кукурудзяної у кількості 1000 кг. на суму 15 960,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Заявами по суті справи , відповідно до частини 2 статті 161 Господарського процесуального кодексу України, є : позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Відповідно до відзиву на позовну заяву :

«… Посилання позивача на водія ОСОБА_1 , як представника Постачальника ТОВ «ІСПОЛІН ПЛЮС» є недоречно, адже даному представнику відповідно до вказнаої довіреності № 27/08 від 10.08.2021 р., що знаходиться в матеріалах справи, були надані лише права з приводу поставки продукції з боку відповідача на адресу позивача, інших повноважень щодо визначення якості продукції та підписання будь-яких актів, водію не надавалось з боку ТОВ «ІСПОЛІН ПЛЮС», адже такий представник є лише перевізником товару та не мав відповідних повноважень з приводу проставляння свого підпису щодо визначення підстав повернення товару відповідачу.

Крім того, як вбачається водій ОСОБА_1 відмовився від підписання такого Акту № 3 від 27.08.2021р., що свідчить про незгоду водія з таким Актом та по тим обставинам, що були вказані в Акті, а отже акт був складений в одностороньому порядку, з боку лише позивача…» (а.с. 76).

З урахуванням вищевикладенного, колегія суддів констатує, що відповідачем визнається та обставина, що поставка товару крупи кукурудзяної неналежної якості у кількості 1000,00 грн на суму 15 960,00грн за видатковою накладною № РН-1538 від 27.08.2021р. здійснювалася водієм ОСОБА_1 , який мав повноваження визначені довіреністю № 27/08 від 10.08.2021р.. Однак приймання товару не відбулося в зв`язку із складанням Акту про повернення продовольства, від пидписання якого, ОСОБА_1 відмовився.

Відповідно до умов пунктів 3.5.-3.7 Договору:

3.5. Приймання продукції за кількістю та якістю буде здійснено предеставником Замовника у присутності представника Постачальника.

3.6. Прийняття продукції за кількістю та якістю оформляється накладною, яка повинна бути складена у день закінчення приймання продукції. У випадку коли буде встановлено порушення якості продукції або нестача будь-якої її кількості Замовник спільно з представником Постачальника відображає це в акті приймання продукції.

3.7. Продукція, що не відповідає якісним вимогам або якість не підтверджена відповідними документами повертається постачальнику та не враховується до загального об`єму постачання за цим договором.

Відповідно до частини 1 статті 246 Цивільного кодексу України, довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

Як вбачається з тексту довіреності № 27/08 від 10.08.2021р. (мовою оригіналу):

«…ТОВ «ІСПОЛІН ПЛЮС» (), в особі директора Тарасової Людмили Миколаївни …

… уповноважує

Водія ОСОБА_1 . посвідчення водія КВЕ серія НОМЕР_1 Довіреність надає право на передачу представникам Національної академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького товару (продукції) від імені Товариства, що оформлюються у зв`язку із здійсненням представництва за цією довіреністю без проставлення печатки. Ця довіреність видана без права передоручення третім особам та діє до 31 грудня 2021 року…» (а.с. 37).

Частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів констатує,що довіреність № 27/08 від 10.08.2021р. надала ОСОБА_1 необхідний обсяг повноважень діяти від імені ТОВ «ІСПОЛІН ПЛЮС» як продавець (постачальник) в частині передачі представникам Національної академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького товару (продукції) від імені Товариства, в тому числі оформлювати відповідні документи за виключенням проставлення на них печатки.

Відповідно до пунтків 16, 36 Інструкції про порядок приймання товару виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю (затверджена постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР № П-7 від 25.04.66 р) (далі за текстом - Інструкція П-7):

16. При виявленні невідповідності якості, комплектності, маркування продукції, що надійшла, тари або упаковки вимогам стандартів, технічних умов, кресленням, зразкам (еталонам), договору або даним, зазначеним у маркуванні і супровідних документах, що засвідчують якість продукції (п. 14 цієї Інструкції) , одержувач призупиняє подальшу прийомку продукції і складає акт, в якому вказує кількість оглянутої продукції і характер виявлених при прийманні дефектів. Одержувач зобов`язаний забезпечити зберігання продукції неналежної якості або некомплектної продукції в умовах, що запобігають погіршення її якості і змішання з іншою однорідної продукцією.

Одержувач також зобов`язаний викликати для участі в продовженні приймання продукції і складання двостороннього акта представника виробника (відправника) з іншого міста, якщо це передбачено в Основних і Особливих умовах поставки, інших обов`язкових правилах при договорі.

У договорах можуть бути передбачені випадки, коли явка представника виробника (відправника) з іншого міста для участі в прийманні продукції за якістю і комплектністю та складання акту є обов`язковою.

У разі поставки з того ж міста виклик представника виробника (відправника) і його явка для участі в перевірці якості і комплектності продукції і складанні акту є обов`язковими.

36. Виробник (відправник, постачальник) має право перевірити ще якість продукції, забракованої і повернутої одержувачем (покупцем) у порядку та у випадках, передбачених Основними і Особливими умовами поставки, іншими обов`язковими правилами і договором

Відповідно до частин 3, 4 статті 250 Цивільного кодексу України:

3. Представник не може відмовитися від вчинення дій, які були визначені довіреністю, якщо ці дії були невідкладними або такими, що спрямовані на запобігання завданню збитків особі, яку він представляє, чи іншим особам.

4. Представник відповідає перед особою, яка видала довіреність, за завдані їй збитки у разі недодержання ним вимог, встановлених частинами другою та третьою цієї статті.

Представник також несе відповідальність перед особою, яка видала довіреність, за заподіяні їй збитки у разі недодержання ним вимог статті 48 Закону України "Про акціонерні товариства".

З урахуванням визнання відповідачем факту відмови ОСОБА_1 від підписання Акту огляду та повернення продовольства від 27.08.2021р., колегія суддів констатує, що ОСОБА_1 , у відповідності до вищенаведених положень частин 3,4 статті 250 Цивільного кодексу України не мав права відмовитися від посвідчення своїм підписом факту прийняття участі у складанні зазначенного акту.

Натомість відповідач, отримавши товар, від прийняття якого відмовився позивач , у відповідності до положень пукту 36 Інструкції П-7, мав можливість перевірити ще якість продукції, забракованої і повернутої одержувачем (покупцем).

Належних і допустимих доказів реалізації можливостей наданих пунктом 36 Інструкції П-7 відповідач не надав.

23.09.2021р. за вих. № 701/4838 (а.с. 41-42) та 29.09.2021р. за вих.№ 701/4956 (т.1 а.с. 44-45) позивач спрямував на адресу відповідача претензії з тотожними вимогами: виконати умови Договору про закупівлю продовольства №258-21 від 27.04.2021р. щодо поставки крупи кукурудзяної у кількості 1000 кг на суму 15960,00 грн. та на виконання пункту 6.3.2. Договору про закупівлю продовольства 158-21 від 27.04.2021 року, сплатити штраф в сумі 3192,00 грн. та пеню .

Відповідно до змісту відзиву на позовну заяву: « … Крім того, після безпідставного повернення товару від 27.08.2021 р., відповідач відповідно до умов Договору, не мав право самостійно постачати товар на адресу позивача, а від так лише після отриманої претензії з боку позивача від 30.09.2021 р., та після лише лише усного замовлення, з боку начальника продовольчої служби В. Бабічок з приводу поставки продуктів харчування на адресу позивача, відповідач поставив товар позивачу частинами, а саме на 28.10.2021 р. та 19.11.2021 р., при цьому не отримавши ні однієї заявки за весь час умов дії Договору…» .

З урахуванням положень частини 1 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів констатує, що відповідачем визнається та обставина, що поставка крупи кукурудзяної у кількості 1000 кг на суму 15960,00 грн відбулася після отримання ним претензій вих. № 701/4838 (а.с. 41-42) та вих.№ 701/4956 (т.1 а.с. 44-45).

Доводи відповідача в частині того, що поставка товару після отримання претензій відбувалася лише на підставі усного замовлення, з боку начальника продовольчої служби В. Бабічок відхиляються колегією суддів як непідтверджені належними і допустимими доказами.

Якщо особа, яка має право на оспорення документу (наприклад, свідоцтва про право на спадщину) чи юридичного факту (зокрема, правочину, договору, рішення органу юридичної особи), висловила безпосередньо або своєю поведінкою дала зрозуміти, що не буде реалізовувати своє право на оспорення, то така особа пов`язана своїм рішенням і не вправі його змінити згодом. Спроба особи згодом здійснити право на оспорення суперечитиме попередній поведінці такої особи і має призводити до припинення зазначеного права.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду КЦС ВС від 07.10.2020 у справі № 450/2286/16-ц.

З урахуванням вищевикладенного, колегія суддів контатує, що відповідач позбавлений права оспорювати факт поставки ним крупи кукурудзяної неналежної неналежної якості у кількості 1000,00 грн на суму 15 960,00грн за видатковою накладною № РН-1538 від 27.08.2021р.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 11.09.2020 у справі № 910/16505/19, згідно з частиною першою статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини першої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина перша статті 77 ГПК України).

Верховний Суд вважає за необхідне наголосити на тому, що 17.10.2019 набув чинності Закон України від 20.09.2019 № 132-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до ГПК України та змінено назву статті 79 ГПК України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

З урахуванням вищевикладенного, колегія суддів доходить висновку, що докази, надані позивачем на підтвердження факту постачання 27.08.2021р. крупи кукурудзяної неналежної неналежної якості у кількості 1000,00 грн на суму 15 960,00грн за видатковою накладною № РН-1538 від 27.08.2021р. є більш вірогідними, ніж доводи відповідача, яка грунтуються виключно на надуманих твердженнях про порушення з боку позивача під час складання Акту № 3 огляду та повернення продовольства від 27.08.2021р.

Висновок суду першої інстанції в частини того, що « … Акт не може бути належним доказом у справі, оскільки він складений в односторонньому порядку та з порушенням вимог Інструкції П-7…» визнається колегією суддів таким, що зроблено при не з`ясуванні обставин, які мають значення для справи і не застосуванні норм матеріального права, які підлягали застосуванню у спірних правовідносинах.

Доводи відповідача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу:

«… Позивач, як на одну з підстав своїх вимог посилається на складений ним Акт огляду та повернення продовольства від 27.08.2021 р.

Однак як вірно зазначив суд першої інстанції, на підставі наданих доказів відповідача, даний Акт не може бути належним доказом у справі, оскільки він складений в односторонньому порядку та з порушенням вимог Інструкції П-7.

Наведені доводи, також підтверджуються рядом судової практики, що була надана з боку відповідача по спірним правовідносинам, в якій було зазначено, про порушення процедури прийому товару, а від так неможливості стягнення штрафних санкцій зі Сторони Постачальника…

… Посилання позивача на реєстр № 50, 52, який містить назву «Укрпошта», Відправник

- НАДПСУ, не є доказами з урахуванням вимог ст. 76 ГПК України, адже це є виключно внутрішньою документацією позивача, а від так належних доказів отримання поштового відправлення з вказаними відправленими заявками відповідачу, позивач до матеріалів по справі, не надав, що вказує на безпідставність заявлення пені та штрафу.

Крім того, після безпідставного повернення товару від 27.08.2021 p., відповідач відповідно до умов Договору, не мав право самостійно постачати товар на адресу позивача, а від так лише після отриманої претензії з боку позивача від 30.09.2021 p., та після лише усного замовлення, з боку начальника продовольчої служби В. Бабічок з приводу поставки продуктів харчування на адресу позивача, відповідач поставив товар позивачу частинами, а саме на 28.10.2021 р. та 19.11.2021 р, при цьому не отримавши ні однієї заявки за весь час умов дії Договору.

Таким чином, відповідач не мав права з власної ініціативи після повернення товару від 27.08.2021 p., де таке повернення товару відбулось з порушенням процедури визначення якості товару, поставляти товар на адресу позивача, адже не знав які потреби в постачанні у позивача.

Таким чином, вимоги позивача до відповідача є безпідставні, адже самим позивачем було порушено ряд пунктів укладеного між Сторонами Договору, через що судом першої інстанції було постановлено законне і обґрунтоване рішення суду від 26.10.2022 p., яким було відмовлено у стягненні з відповідача штрафних санкцій на користь позивача…» відхиляються як такі, що суперечать фактичним обставинам справи, які встановлено вище колегією суддів апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 4 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Оскільки відзив на позовну заяву не містить заперечень з боку відповідача щодо правильності обрахунків позивачем заявлених до стягнення:

3 192,00 грн штрафу, нарахованого згідно пункту 6.3.2. Договору із розрахунку: 15 960,00 гри. (сума поставки крупи кукурудзяної відповідно до видаткової накладної №РН-1538 від 27 серпня 2021 року) х 0,20 (20% штраф від вартості неякісних товарів)- 3 192,00 гри.

1 292,76 грн пені, нарахованої згідно пункту 6.3.3. Договору в зв`яхку з порушенням строку поставки у розмірі 0,1 % від вартості харчових, продуктів з яких допущено прострочення виконання за кожен день прострочення. Рахується з 30.08.2021 року, моменту невиконання пункту 3.8. Договору (заміна повернутої продукції протягом 2 діб) до 19.11.2021р. року моменту кінцевої поставки заборгованої продукції, усього 81 день х 15,96 грн. (0,1% пеня від вартості продуктів, з яких допущеного прострочення) = 1292,76 грн.

1 117,20 грн штрафу, нарахованого згідно пункту 6.3.3. Договору за прострочення виконання договору, у розмірі 7% вказаної вартості поставки, колегія суддів визнає, що відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини.

Відповідно до частини 8 статті 269 Господарського кодексу України, позови, що випливають з поставки товарів неналежної якості, можуть бути пред`явлені протягом шести місяців з дня встановлення покупцем у належному порядку недоліків поставлених йому товарів.

Відповідно до частин 1,3 статті 264 Цивільного кодексу України:

1. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

3. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Оскільки колегією суддів встановлено, що поставка крупи кукурудзяної у кількості 1000 кг на суму 15960,00 грн відбулася 19.11.2021р. лише після отримання відповідачем претензій вих. № 701/4838 (а.с. 41-42) та вих.№ 701/4956 (т.1 а.с. 44-45), то спеціальна позовна давність в шість місяців, встановлена частиною 8 статті 269 Господарського кодексу України перервалася 19.11.2021р.

Відповідно до частини 1 статті 251 Цивільного кодексу України, строком є певний період у часі зі спливом яого пов`язана дія чи подія, яка має юридичну силу.

Відповідно до частини 1 статті 252 Цивільного кодексу України, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Відповідно до частини 1 статті 253 Цивільного кодексу України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до частини 3 статті 254 Цивільного кодексу України,строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

З урахуванням вищевикладенного, шестимісячний строк сплинув 19.05.2022р.

Позов зареєстровано в канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області 01.07.2022р., відповідно, Національною академією Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького позов, подано з пропуском позовної давності.

Відповідно до частин 2-5 статті 267 Господарського процесуального кодексу України.

2. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності.

3. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

4. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

5. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Колегія суддів констатує, що відповідач у відзиві наполягав на пропуску позивачем позовної давності, а позивач не заявляв про наявність поважних причин пропущення позовної давності ані в позовній заяві, ані в а апеляційній скарзі.

З урахуванням вищевикладенного, колегія суддів доходить до висновку про відмову в задоволені позовних вимог в зв`язку із пропуском позовної давності.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення;

Відповідно до пунктів 1,4 частини 1, частини 2 статті 277 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є нез`ясування обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню

З урахуванням вищевикладеного, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2022 у справі №904/1785/22 підлягає скасуванню, а апеляційна скарга Національної академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького на нього, відповідно, підлягає частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат:

У відповідності до частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, які виявилися в поставці товару неналежної якості судові витрати зі сплати судового збору 2 481,00 грн за подання позовної заяви, апеляційної скарги у сумі 3 721,50 грн. та витрат на професійну правничу допомогу слід покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "ІСПОЛІН ПЛЮС".

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 273, 275, 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Національної академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2022 у справі №904/1785/22 - задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2022 у справі №904/1785/22 - скасувати.

Ухвалити нове рішення:

В задоволені позовних вимог відмовити.

В задоволені клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСПОЛІН ПЛЮС" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСПОЛІН ПЛЮС" (48081, м. Дніпро, вул. Артільна, 2, ) на користь Національної академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького (29000, м. Хмельницький, вул. Шевченка, 46, ) 2 481, 00 грн витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви та 3 721, 50 грн витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити Господарському суду Дніпропетровської області видачу наказу.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.287 ГПК України.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя О.Г. Іванов

Суддя С.Г. Антонік