ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2023 р. м. Житомир Справа № 906/908/22

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Лозинської І.В.,

секретаря судового засідання: Стретович Н. К.

за участю представників сторін:

- від позивача: Федоренко Р. В., ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АУ №1157400 від 10.10.2022

- від відповідача: Козуб Б. Ю., довіреність №108/22 від 11.05.2022

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " Метекспорт Груп"

до Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" в особі Філії "Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат "Акціонерного товариства "Об"єднана гірничо-хімічна компанія"

про стягнення 5414301,34 грн

У засіданні суду оголошено вступну та резолютивну частину рішення господарського суду та повідомлено дату складення повного рішення відповідно до ст. 238 ГПК України.

ТОВ "Метекспорт Груп" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом до АТ "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" в особі Філії "Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат" АТ "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" про стягнення 5414301,34 грн, з яких 4953450,00 грн боргу, 390098,34 грн інфляційних втрат, 70753,15 грн 3% річних та 81214,52 грн судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані не виконанням відповідачем в повному об`ємі обов`язку з оплати за поставлену продукцію згідно з договором поставки №ПП201-313/3-22 від 22.03.2022.

Ухвалою від 25.10.2022 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, постановив здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання суду; витребував у сторін відповідні процесуальні документи (а. с. 59).

22.11.2022 до суду від відповідача надійшов відзив на позов від 22.11.2022, вих. №112/1196 із клопотанням про поновлення процесуального строку на його подання у зв`язку із поважністю причин його пропуску та запереченнями проти стягнення 390098,34 грн інфляційних втрат, 70753,15 грн 3% річних (а. с. 62 - 71).

28.11.2022 до суду на електронну пошту (а. с. 79 - 82) та 05.12.2022 - поштовим зв`язком до суду від позивача надійшла відповідь на відзив з доказами направлення відповідачу (а. с. 83 - 89).

21.12.2022 до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву від 21.12.2022, вих. №324/1629 (а. с. 106 - 111);

22.12.2022 на електронну пошту суду, а 02.01.2023 - поштовим зв`язком до суду від позивача надійшли додаткові пояснення від 22.12.2022 (а. с. 112 - 120).

Ухвалою від 17.01.2023 господарський суд закрив підготовче провадження та призначив до розгляду по суті на 02.02.2023 о 14:30 (а. с. 123).

Ухвалою від 02.02.2023 господарський суд відклав розгляд справи по суті на 24.02.2023 о 11:30 за усним клопотанням представника відповідача у зв`язку з намірами щодо врегулювання спору мирним шляхом (а. с. 144).

Представники сторін в режимі відеоконференції повідомили про відсутність доказів щодо укладення між сторонами мирової угоди у справі.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному об`ємі з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив; повідомив про намір надати докази щодо розміру понесених судових витрат після ухвалення судового рішення.

Представник відповідача позов визнав частково на суму основного боргу та заперечив проти стягнення інфляційних втрат та 3% річних відповідно до відзиву на позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін в режимі відеоконференції, з`ясувавши фактичні обставини, на яких грунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

22.03.2022 між ТОВ "Метекспорт Груп" (постачальник/позивач) і АТ "Об"єднана гірничо-хімічна компанія" в особі Філії "Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат" АТ "Об"єднана гірничо-хімічна компанія" (покупець/відповідач) був укладений договір поставки продукції №ПП 201-313/3-22 (далі - договір) (а. с. 7-11), відповідно до п. п.1.1 якого постачальник зобов`язався передати у власність покупця Литво до грунтових насосів (ДК 021:20-6 Насоси і ком пресори) (далі - товар).

За п. 1.2 договору номенклатура, асортимент, кількість та вартість за одиницю товару, що буде поставлятись покупцю зазначається у специфікації (додаток № 1), яка після її підписання є невід`ємною частиною договору; поставка кожної партії товару здійснюється за заявками покупця, у яких зазначається номенклатура, асортимент та кількість товару; заявка/и є невід`ємною частиною договору.

Згідно з п. 3.1 договору постачальник зобов`язаний поставити покупцю партію товару у повному обсязі протягом 20 (двадцяти) календарних днів із дня отримання постачальником заявки від покупця, але в будь-якому разі не раніше отримання від покупця повідомлення про готовність прийняти товар, що узгоджується з постачальником у порядку, передбаченому для подачі заявки; постачальник має право на дострокову поставку товару за погодженням із покупцем.

Відповідно до п. 3.2 договору поставка товару здійснюється постачальником згідно з правилами ІНКОТЕРМС (англ. мовою - INCOTERMS) в редакції 2010 р. на умовах поставки DDP у місце поставки за адресою: вул. Гагаріна 1А, с. Шершні, Коростенський район, Житомирська область.

За п. 3.3 договору датою поставки товару є дата передачі товару постачальником покупцю, відповідно до накладної на відпуск товару (видаткової накладної).

Перехід права власності на товар та перехід ризику випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) товару від постачальника до покупця відбувається в момент передачі товару на підставі підписаних сторонами належно оформлених первинних документів; постачальник несе всі ризики щодо втрати чи пошкодження товару до моменту його прийняття покупцем (п. 3.4 договору).

Відповідно до п. 7.1 договору ціна договору складає 5804154,00 грн, 20 % ПДВ - 1160830,80 грн, разом із ПДВ - 6964984, 80 грн.

Згідно з п. 8.1 договору оплата товару здійснюється покупцем у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений у договорі.

Відповідно до п. 8.2 договору оплата товару здійснюється протягом 3 (трьох) банківських днів з дня отримання товару та підписання видаткової накладної на підставі виставленого Постачальником рахунку.

Згідно з 8.3 договору днем оплати вважається день списання грошових коштів із поточного рахунку покупця.

Як додаток №1 до договору сторони підписали специфікацію про поставку товару - виливки деталей зі зносостійкого чавуну з відповідним хімічним складом на загальну суму 6964984, 80 грн (а. с. 12-13).

На виконання договору, за заявками покупця від 24.03.2022 №313/404 на суму 3525164,40 грн (а. с. 14-15) та від 18.04.2022 № 313/477 на суму 3439820,00 грн (а. с. 16-17) постачальник частково поставив товар на загальну суму 5155387,20 грн, про що свідчать копії видаткових накладних №98 від 13.04.2022 на суму 3503066,40 грн (а. с. 22) та №106 від 02.05.2022 на суму 1652320, 80 грн (а. с. 23), а також товарно - транспортних накладних №98 від 13.04.2022 та №106 від 02.05.2022 (а. с. 24 - 28).

Постачальник виставив покупцю рахунки на оплату поставленого товару: №66 від 13.04.2022 на суму 3317652, 41 грн і №80 від 02.05.2022 на суму 1635797,59 грн, а всього на загальну суму 5155387,20 грн (а. с. 29-30).

Як зазначає позивач у позовній заяві в період з 20.04.2022 по 11.07.2022 відповідач частково оплатив товар (у тому числі і поставлений в попередній період) у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача за платіж ними дорученнями №3692 від 20.04.2022 на суму 837208,80 грн (яку позивач зарахував на погашення боргу, утвореного до 13.04.2022); від №5633 від 09.06.2022 на суму 35030,66 грн, №3636 від 09.06.2022 на суму 16523,21 грн та №6575 від 11.07.2022 на суму 150383,33 грн, всього на суму 1039146,00 грн, з яких 201937,20 грн за поставлену продукцію від 13.04.2022 та 02.05.2022.

На підтвердження здійснення відповідачем часткових оплат на вказані суми позивач надав копію банківської виписки по рахунку за період з 19.04.2022 по 09.07.2022 (а. с. 32 - 34).

Крім того, з наданої до позовної заяви копії акту звірки взаємних розрахунків між сторонами за квітень-серпень 2022, підписаного зі сторони позивача, вбачається початкове сальдо на користь позивача в сумі 837208,80 грн (а. с. 31).

Листами від 18.05.2022 за вих. №01-8/278, від 17.06.2022 за вих. №01-8/368, від 22.08.2022 за вих. №01-8/558 та претензією від 24.06.2022 за вих. №01-8/382, надісланих на електронну пошту відповідача та його філії (а. с. 35 - 43), а також претензією №02-22 від 26.09.2022, надісланою відповідачу та його філії поштовим зв`язком (а. с. 44 - 47), позивач вимагав сплатити існуючу заборгованість, проте заборгованість було сплачено з простроченням та не в повному обсязі.

За таких обставин позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 5414301,34 грн, з яких 4953450,00 грн боргу, 390098,34 грн інфляційних втрат, 70753,15 грн 3% річних, а також 81214,52 судового збору та понесених витрат на професійну правову допомогу.

2. Норми права, які застосував господарський суд.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За ч. 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 6, 627 ЦК України).

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець - прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 265 ГК України).

На підставі господарського договору між суб`єктами господарювання виникають господарські зобов`язання (ст. 173, 174 ГК України). Цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, є майново-господарськими. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. (ч. 1 ст. 175 ГК України).

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За приписами ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

3. Щодо обгрунтованості позову в частині стягнення 4953450,00 грн боргу.

Позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 5155387,20 грн, що підтверджується такими бухгалтерськими документами (а. с. 22 - 29):

- видатковою накладною №98 від 13.04.2022;

- товарно-транспортною накладною №98 від 13.04.2022;

- видатковою накладною №106 від 02.05.2022;

- товарно-транспортною накладною №106 від 02.05.2022.

Відповідач частково сплатив вартість отриманого товару на загальну суму 201937,20 грн згідно з відповідними банківськими виписками (а. с. 32-33).

Зауваження чи заперечення зі сторони відповідача щодо отриманого товару матеріали справи не містять.

Зважаючи на викладені обставини, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу основний борг у сумі 4953450,00 грн за поставлений товар.

4. Щодо обґрунтованості позову в частині стягнення 390098,34 грн інфляційних втрат та 70753,15 грн 3% річних.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та сплати неустойки за прострочення виконання зобов`язання. Ці нарахування не є штрафними санкціями (неустойкою). Тому до них не застосовуються відповідні положення ГК України та ЦК України.

Враховуючи вищевикладене, суд відхиляє доводи відповідача, викладені у запереченні на відповідь на відзив від 21.12.2022 за вих. №324/1629 щодо зменшення розмірів 3% річних та інфляційних втрат на підставі ст. 233 ГК України (а. с. 106-111).

За своїми ознаками, 3% річних є платою за користування чужими коштами в період прострочення виконання відповідачем його договірного зобов`язання.

У свою чергу, індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому, в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

За своїми ознаками, індекс інфляції є збільшенням суми основного боргу у зв`язку з девальвацією грошової одиниці України.

Дослідивши порядок нарахування позивачем 3% річних, суд, з урахуванням ч. 1 ст. 253 та ч. 5 ст. 254 ЦК України, здійснив їх перерахунок за допомогою правового порталу України "Ліга Закон" - "Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій", відповідно до якого розмір 3% річних, що підлягають стягненню з відповідача, становить 70198, 14 грн, виходячи з такого розрахунку:

1) за ВН №98 від 13.04.2022 на суму 3503066,40 грн, періоди прострочення:

- з 19.04.2022 по 09.06.2022 (оплата 09.06.2022 у розмірі 16523,21 грн та 35030,66 грн) на суму 3503066,40 грн, 3% річних - 14972,01 грн;

- з 10.06.2022 по 11.07.2022 (оплата 11.07.2022 у розмірі 150383,33 грн) на суму 3451512,53 грн (3503066,40-16523,21-35030,66), 3% річних - 9077,95 грн;

- з 12.07.2022 по 10.10.2022 на суму 3301129,20 грн (3451512,53-150383,33), 3% річних - 24690,64 грн;

2) за ВН №106 від 02.05.2022 на суму 1652320,80 грн, період прострочення: з 06.05.2022 по 10.10.2022, 3% річних - 21457,54 грн.

Загалом обґрунтованими до стягнення є 3 % річних в сумі 70198,14 грн.

У стягненні 555,01 грн 3% річних суд відмовляє.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок інфляційних нарахувань за допомогою правового порталу України "Ліга Закон" - "Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій", суд встановив, що їх розмір є більшим, ніж заявлено позивачем до стягнення.

Оскільки позивач не скористався правом на збільшення позовних вимог в частині донарахованих інфляційних втрат, до задоволення підлягають інфляційні втрати в сумі 390098,34 грн, тобто в межах заявлених ним позовних вимог.

5. Висновок господарського суду за результатами розгляду позовної заяви.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 73 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивач довів суду обґрунтованість заявлених позовних вимог належними та допустимими доказами у справі.

Тому позовні вимоги підлягають задоволенню на суму 4953450,00 грн основного боргу; 390098,34 грн інфляційних втрат та 70198,14 грн 3% річних.

У стягненні 555,01 грн 3% річних слід відмовити за безпідставністю нарахування.

6. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За п. 1 ч. 2 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на задоволення позову частково, судовий збір в розмірі 81206,19 грн покладається на відповідача.

Керуючись ст. 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" (03035, м. Київ, вул. Сурікова, 3, ) в особі Філії "Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат" (12110, Житомирська область, Коростенський район, смт. Іршанськ, вул. Шевченка, 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Метекспорт Груп" (51918, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Освітня, буд. 3, кв. 1, ):

- 4953450,00 грн основного боргу;

- 390098,34 грн інфляційних витрат;

- 70198,14 грн 3% річних;

- 81206,19 грн судового збору.

3. У стягненні 555,01 грн 3% річних відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 03.03.23

Суддя Лозинська І.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу на електронну адресу: ,

3 - відповідачу на електронну адресу: