за касаційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Октант" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Вей Капітал"
на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2022 (головуючий - Кропивна Л.В., судді Ткаченко Б.О., Зубець Л.П.)
за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Дельта Банк" - Кадирова В.В. (правонаступником якого у частині стягнення заборгованості є Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтер Вей Капітал")
до Акціонерного товариства "Укргазвидобування",
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: 1) Національний банк України; 2) Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: 1) ОСОБА_1 ; 2) ОСОБА_2 ; 3) ОСОБА_3 ; 4) ОСОБА_4 ; 5) ОСОБА_5 ; 6) ОСОБА_6 ; 7) ОСОБА_7 ; 8) ОСОБА_8
про стягнення коштів,
Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Дельта Банк" (далі - ПАТ "Дельта Банк") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" (далі - АТ "Укргазвидобування") про стягнення 79870000,00 грн заборгованості за простроченим кредитом, 14096507,95 грн пені за несвоєчасне повернення кредиту, 7247381,92 грн заборгованості за простроченими відсотками, 661703,52 грн пені за несвоєчасне повернення нарахованих відсотків, 4792200,00 грн штрафу за неналежне виконання зобов`язання.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором кредитної лінії №ВКЛ-2022390 від 29.09.2013 (далі - кредитний договір) щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитом.
Справа розглядалась судами неодноразово.
Після скасування судових рішень у справі, постановою Вищого господарського суду України від 09.08.2017 справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Під час нового розгляду Господарський суд міста Києва ухвалою від 14.12.2019 замінив позивача у справі ПАТ "Дельта Банк" його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінгруп Фактор" (далі - ТОВ "Фінансова компанія "Фінгруп Фактор") на підставі договору про відступлення прав вимоги №1295/К від 15.04.2019, укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Фінгруп Фактор".
Протокольною ухвалою від 18.11.2020 суд прийняв до розгляду заяву ТОВ ?Фінансова компанія Фінгруп Фактор?" щодо збільшення розміру позовних вимог, згідно якої нова сума боргу склала 79870000,00 грн заборгованість за простроченим кредитом, 20048464,11 грн пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 56707700,00 грн - штраф за неналежне виконання умов кредитного договору, 110286246,70 грн - прострочених відсотків за користування кредитними коштами, 2647790,03 грн - пеня за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитними коштами, 269566,98 грн - 3% річних від суми прострочених відсотків, 139800,95 грн - інфляційних втрат за простроченими відсотками, 999993,11 грн - пеня за несвоєчасне повернення нарахованих відсотків за користування кредитними коштами.
Господарський суд міста Києва ухвалою від 24.02.2021 замінив позивача у справі ТОВ "Фінансова компанія "Фінгруп Фактор?" його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтер Вей Капітал" (далі - ТОВ "Інтер Вей Капітал").
Ухвалою від 15.03.2021 Господарський суд міста Києва прийняв заяву ТОВ "Інтер Вей Капітал" про збільшення розміру позовних вимог, в якій ТОВ "Інтер Вей Капітал" просило суд стягнути з відповідача: 79870000,00 грн заборгованості за простроченим кредитом, 20048464,11 грн пені за несвоєчасне повернення кредиту, 110286246,70 грн заборгованості за простроченими процентами, 2647790,03 грн пені за несвоєчасну сплату нарахованих процентів, 59103800,00 грн штрафу за неналежне виконання зобов`язання, 15000658,50 грн 3% річних за несвоєчасне повернення кредиту, 139800,95 грн інфляційних втрат за простроченими процентами, 999993,11 грн пені за несвоєчасне погашення процентів, 92169980,00 грн інфляційних втрат за простроченим кредитом.
Під час нового розгляду справи Господарський суд міста Києва рішенням від 15.03.2021, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 09.09.2021, позов задовольнив частково. Стягнув з АТ "Укргазвидобування" на користь ТОВ "Інтер Вей Капітал" 79870000,00 грн основного боргу за тілом кредиту, 20048464,11 грн пені за несвоєчасне повернення кредиту, 14731091,51 грн - 3% річних, 92169980,00 грн інфляційних втрат. Здійснив розподіл судових витрат. В іншій частині у позові відмовив.
Додатковою постановою від 18.10.2021 Північний апеляційний господарський суд судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 15.03.2021 поклав на АТ "Укргазвидобування".
Верховний Суд постановою від 07.02.2022 касаційні скарги АТ "Укргазвидобування" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.09.2021, рішення Господарського суду міста Києва від 15.03.2021 та додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.10.2021 задовольнив частково.
Постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.09.2021, рішення Господарського суду міста Києва від 15.03.2021 в частині задоволених позовних вимог про стягнення 14731091,51 грн 3% річних, 92169980,00 грн інфляційних втрат за несвоєчасне повернення кредиту та судового збору - скасував, в іншій частині судові рішення залишив без змін. Виклав резолютивну частину судового рішення в наступній редакції:
"1.Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Вей Капітал" про збільшення розміру позовних вимог в частині 92169980,00 грн інфляційних втрат та 15000658,50 грн 3% річних за несвоєчасне повернення кредиту залишити без розгляду.
2.Позов задовольнити частково.
4.Стягнути з Акціонерного товариства "Укргазвидобування" на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" 116449,68 грн судового збору.
Додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.10.2021 скасував в частині покладення на АТ "Укргазвидобування" судового збору у розмірі 335000,92 грн судового збору. Стягнув з ТОВ "Інтер Вей Капітал" на користь АТ "Укргазвидобування" 335000,92 грн судового збору за подання апеляційної скарги. В іншій частині додаткову постанову залишив без змін.
-стягнення з ТОВ "Інтер Вей Капітал" на користь АТ "Укргазвидобування" 106917599,01 грн;
-стягнення з ПАТ "Дельта Банк" на користь АТ "Укргазвидобування" 273899,01 грн;
Стягнув з ТОВ "Інтер Вей Капітал" на користь АТ "Укргазвидобування" 446667,90 грн судового збору за подання касаційної скарги.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Октант" (далі - ТОВ "Фінансова компанія "Октант") звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції від 15.03.2021 в частині відмови у позові про стягнення відсотків за користування кредитом у розмірі 110286246,70 грн за період з 01.01.2015 по 01.10.2020, 59103800,00 грн штрафу за несплату відсотків за період з 01.01.2015 по 01.10.2020, 2647790,03 грн пені, нарахованої на відсотки за період з 01.01.2015 по 30.06.2015, пені, нарахованої на відсотки за період з 01.11.2019 по 01.11.2020, у розмірі 999993,11 грн, 3% річних, нарахованих на відсотки у розмірі 269566,98 грн, за період 2015-2016 роки, та інфляційних втрат, нарахованих на відсотки у розмірі 139800,95 грн за період 2015-2016 роки (далі - у визначеній договором частині вимог).
В апеляційній скарзі ТОВ "Фінансова компанія "Октант" посилалось на те, що є правонаступником ТОВ "Інтер Вей Капітал" на підставі договору про відступлення права вимоги від 14.02.2021 №14/02-2021, просило: (1)замінити позивача ТОВ "Інтер Вей Капітал" його правонаступником - ТОВ "Фінансова компанія "Октант", яке не було залучено до участі у справі, що позбавило його права на судовий захист; (2)визнати поважними причини пропуску строку на подання апеляційної скарги на рішення місцевого господарського суду в частині відмовив в задоволенні позову; (3)скасувати в цій частині оскаржуване рішення та прийняти нове.
Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 24.10.2022 відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Фінансова компанія "Октант", мотивуючи своє рішення тим, що у справі здійснено апеляційний і касаційний перегляди судового рішення щодо суті позовних вимог, отже, судове рішення щодо заявлених позовних вимог набуло законної сили, а тому, зважаючи на положення пункту 2 частини першої статті 175 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), наявні підстави для відмови ТОВ "Фінансова компанія "Октант", яке є правонаступником позивача у справі, у відкритті апеляційного провадження.
ТОВ "Фінансова компанія "Октант" звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу апеляційного господарського суду, справу передати до цього суду для подальшого розгляду апеляційної скарги.
У касаційній скарзі та поясненнях до неї скаржник стверджує, що апеляційним судом безпідставно застосовано положення статті 175 ГПК України, оскільки рішення суду першої інстанції оскаржувалось в апеляційному та касаційному порядку тільки в частині задоволених вимог, в частині відмови у позові рішення суду першої інстанції в апеляційному та касаційному порядку не оскаржувалось.
ТОВ "Фінансова компанія "Октант" не брало участі у розгляді справи, тоді як є правонаступником ТОВ "Інтер Вей Капітал" відповідно до укладеного сторонами договору про відступлення права вимоги від 14.02.2021. Безпідставна відмова апеляційного суду у відкритті апеляційного провадження порушує право на апеляційне оскарження судового рішення ТОВ "Фінансова компанія "Октант", гарантоване положеннями статті 129 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
ТОВ "Інтер Вей Капітал" також звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на вказану ухвалу апеляційного суду, в якій просить її скасувати, а матеріали справи повернути до апеляційного суду для подальшого розгляду апеляційної скарги ТОВ "Фінансова компанія "Октант" на рішення суду першої інстанції.
За твердженнями ТОВ "Інтер Вей Капітал", апеляційний суд мав розглядати апеляційну скаргу ТОВ "Фінансова компанія "Октант" з урахуванням положень статті 272 ГПК України, тоді як апеляційний суд відмовив у відкритті апеляційного провадження на підставі статті 175 цього кодексу. При цьому, скаржник зазначає, що у апеляційного суду не було підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження, зважаючи, що ТОВ "Фінансова компанія "Октант" є особою, яка не брала участі у справі, тоді як рішення суду першої інстанції стосується прав та обов`язків ТОВ "Фінансова компанія "Октант", оскільки останнє є правонаступником ТОВ "Інтер Вей Капітал" на підставі укладеного ТОВ "Інтер Вей Капітал" та ТОВ "Фінансова компанія "Октант" договору про відступлення права вимоги.
Зважаючи на вказане, скаржник вважає, що необґрунтовані та незаконні дії суду апеляційної інстанції, які полягають в порушенні норм процесуального права та невірному застосуванні правових висновків Верховного Суду, призвели до безпідставної відмови у відкритті апеляційного провадження та обмеження, гарантованого Конституцією України і Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, на апеляційне оскарження судового рішення.
АТ "Укргазвидобування" подало відзиви на касаційні скарги, в яких, посилаючись на безпідставність доводів та вимог, викладених у касаційних скаргах, та водночас вказуючи на законність і обґрунтованість судового рішення, просить ухвалу апеляційного суду залишити без змін, а касаційні скарги без задоволення.
Змінюючи мотивувальну частину оскаржуваної ухвали, Суд погодившись з висновками апеляційного суду про те, що ТОВ "Фінансова компанія "Октант" є правонаступником ТОВ "Інтер Вей Капітал" у визначеній договором частині вимог, водночас вважає, що порушення апеляційним судом норм процесуального права, а саме застосування в даному випадку положень статті 175 ГПК України, не може бути підставою для скасування ухвали, оскільки таке порушення не призвело до ухвалення незаконного рішення.
Суд виснував, що ні ТОВ "Інтер Вей Капітал", яке приймало участь в судах як апеляційної так і касаційної інстанції, ні ТОВ "Фінансова компанія "Октант", після укладення договору про відступлення права вимоги 14.02.2021, в порушення статей 41, 42, 43 ГПК України, не звернулось до суду з відповідною заявою про заміну позивача у справі, тоді як, залучення до участі у справі іншого позивача суд може здійснити виключно за заявою позивача або його правонаступника, і про обставини заміни сторони правовідносин правонаступником суд може дізнатись тільки від учасників таких правовідносин. Про обставини заміни сторони у правовідносинах вказало тільки ТОВ "Фінансова компанія "Октант" у апеляційній скарзі на рішення суду першої інстанції від 15.03.2021, яку подано до апеляційного суду 24.08.2022, тобто через півтора року після укладення вказаного договору, коли розгляд справи закінчено, у справі відбувся і апеляційний і касаційний перегляд рішення суду першої інстанції по суті спору.
Зважаючи на зазначене, внаслідок неповідомлення ТОВ "Інтер Вей Капітал" та ТОВ "Фінансова компанія "Октант" суду про укладення між ними договору про відступлення права вимоги, судом, як передбачено положеннями частини 3 статті 52 ГПК України, не було залучено до участі у справі ТОВ "Фінансова компанія "Октант" і відповідна ухвала суду щодо залучення такої особи не виносилась. У зв`язку з чим, ТОВ "Інтер Вей Капітал" фактично залишило за собою обсяг прав та обов`язків позивача у справі. При цьому, судом касаційної інстанції враховано, що спір про стягнення з АТ "Укргазвидобування" на користь ТОВ "Інтер Вей Капітал" заборгованості за кредитним договором вже вирішений судовими рішеннями у цій справі, позов задоволено частково, отже, ці рішення є обов`язковими і для правонаступника ТОВ "Фінансова компанія "Октант" у спірних правовідносинах.
Враховуючи, що (1) ТОВ "Фінансова компанія "Октант" не належить до категорії осіб, до яких не може бути застосовано присічний строк на звернення з апеляційною скаргою, оскільки, залучення до участі у справі ТОВ "Фінансова компанія "Октант" залежало виключно від волевиявлення вказаного товариства та ТОВ "Інтер Вей Капітал", які не звернулись до суду з відповідною заявою; (2) у ТОВ "Інтер Вей Капітал" зберігається весь обсяг прав та обов`язків позивача у справі, яке не оскаржувало судове рішення першої інстанції від 15.03.2021 до апеляційного суду в межах строків, встановлених кодексом, що стало наслідком пропуску такого строку на звернення з апеляційною скаргою; (3) втрата первісним кредитором певних процесуальних прав унаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається, Суд вважав наявними в даному випадку підстави, передбачені частиною другою статті 261 ГПК України, для відмови у відкритті апеляційного провадження.
Погоджуюсь з висновками Суду про помилкове застосування апеляційним судом норм статті 175 ГПК України як підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження, проте вважаю, що оскаржувана ухвала не підлягала зміні касаційним судом; вона (ухвала) підлягала скасуванню з направленням справи на розгляд апеляційного суду на стадію вирішення питання щодо залучення ТОВ "Фінансова компанія "Октант" як процесуального правонаступника ТОВ "Інтер Вей Капітал" з подальшим з`ясуванням обсягу оскаржуваного ТОВ "Фінансова компанія "Октант" рішення та поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції в неоскарженій ТОВ "Інтер Вей Капітал" (процесуальним правопопердником) частині.
З огляду на що висловлюю окрему думку відповідно до частини третьої статті 34 ГПК України.
Питання процесуального правонаступництва врегульовані частиною першою статті 52 ГПК України, згідно з якою у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.
Відповідно до частини другої статті 52 ГПК України усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.
Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.
Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 52 ГПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.
Водночас наголошую, що розглядаючи матеріальне правонаступництво як юридичну підставу для процесуального правонаступництва, варто мати на увазі, що перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта матеріального правовідношення до іншого дійсно не тягне автоматичну заміну осіб в процесуальному відношенні. Питання процесуального правонаступництва у всіх випадках вирішується судом, який повинен дослідити по суті обставини та підстави такого правонаступництва.
Аналіз частини третьої статті 52 ГПК України, відповідно до якої про зміну або про відмову в зміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу, свідчить про те, що залучення до участі у справі правонаступника, що є окремою процесуальною дією, вимагає від суду постановлення відповідної ухвали, і саме з цього моменту (дати постановлення ухвали) правонаступник набуває всіх процесуальних прав та обов`язків свого правопопередника.
Водночас, відповідно до статті 52 ГПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу (висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2022 у справі №34/425).
Стадія апеляційного розгляду справи є стадією судового процесу.
В даному випадку, оскільки апеляційну скаргу ТОВ "Фінансова компанія "Октант", яка не була залучена до звернення з апеляційною скаргою до участі у справі в якості правонаступника ТОВ "Інтер Вей Капітал", подало на ту частину судового рішення, яка не була оскаржена ТОВ "Інтер Вей Капітал", презюмується, що ініційована незалученою особою стадія апеляційного перегляду такого рішення продовжується, оскільки стаття 272 ГПК України прямо регулює випадки, коли апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи. Дана норма судами обох інстанції взагалі не була застосована при розгляді питання відкриття апеляційного провадження.
На мою думку клопотання про здійснення процесуального правонаступництва, незважаючи на набрання судовим рішенням першої інстанції законної сили в неоскарженій частині (про відмову в позові в уступленій до ухвалення рішення судом першої інстанції ТОВ "Інтер Вей Капітал" скаржникові частині), саме по факту звернення особи з апеляційною скаргою на підставі непогодження і саме з неоскарженою правопопердником частиною судового рішення, зумовлювало здійснення процесуального правонаступництва в уступленій частині вимог, оскільки факт матеріального правонаступництва в цій уступленій і неоскарженій частині вимог судами апеляційної і касаційної інстанції визнається.
Проте, оскільки апеляційний суд не здійснив відповідної процесуальної дії щодо залучення до участі у справі правонаступника, касаційний суд на мою думку дійшов помилкового висновку, що у ТОВ "Інтер Вей Капітал" зберігається весь обсяг прав та обов`язків позивача у справі, яке не оскаржувало судове рішення першої інстанції від 15.03.2021 до апеляційного суду в межах строків, встановлених кодексом, що стало наслідком пропуску такого строку на звернення з апеляційною скаргою. Такий висновок є помилковим, оскільки у частині другій статті 52 ГПК України йдеться виключно про обов`язковість для правонаступника дій, вчинених до його вступу у справу, а не бездіяльності. Отже в неоскарженій частині у ТОВ "Інтер Вей Капітал" не зберігається повного обсягу прав і обов`язків позивача, оскільки право вимоги в цій частині товариство відступило скаржнику за апеляційною скаргою. Бездіяльність в частині оскарження ТОВ "Інтер Вей Капітал" частини рішення суду першої інстанції свідчить лише про пропуск ним, а не незалученим правонаступником (ТОВ "Фінансова компанія "Октант"), процесуального строку оскарження цього рішення в неоскарженій частині. ТОВ "Фінансова компанія "Октант" не може нести відповідальність за вчинення чи невчинення певних дій третіми особами, оскільки це суперечить загальному принципу щодо особистої відповідальності.
Зазначаючи, що відмова апеляційного суду у відкритті апеляційного провадження стала наслідком неналежного користування ТОВ "Фінансова компанія "Октант" своїми правами правонаступника ТОВ "Інтер Вей Капітал", який в свою чергу також не вчинив всіх необхідних процесуальних дій щодо оскарження рішення суду першої інстанції, Суд не врахував, що ТОВ "Фінансова компанія "Октант" оскаржило рішення Господарського суду міста Києва від 15.03.2021 лише в частині відмови в задоволенні позову (у визначеній договором частині вимог), яке в цій частині не оскаржувалось, відповідно не переглядалось ні в апеляційному, ні в касаційному порядку, що в свою чергу надавало ТОВ "Фінансова компанія "Октант", як правонаступнику в матеріальному відношенні, право просити здійснити його процесуальне правонаступництво та оскаржити це рішення (в неоскарженій частині) з доведенням поважності причин пропуску строку на таке оскарження.
Апеляційний суд, як і касаційний суд, взагалі не з`ясовував та не досліджував обсягу оскаржуваних ТОВ "Фінансова компанія "Октант" вимог.
Поза увагою Суду також залишилось те, що ТОВ "Інтер Вей Капітал", відступивши право на користь ТОВ "Фінансова компанія "Октант" у визначеній договором частині (до винесення рішення 15.03.2021), в задоволенні яких було відмовлено судом першої інстанції, очевидно втратило інтерес щодо цих вимог, а, відповідно, й доцільність оскарження рішення в частині вимог, з яких воно фактично вибуло. Відповідно бездіяльність ТОВ "Інтер Вей Капітал", яка, як вважає Суд, полягає у непопаданні заяви про залучення правонаступника та неоскарженні рішення суду в частині відмови в задоволенні позову, не може створювати негативних наслідків для ТОВ "Фінансова компанія "Октант", яке не було залучено до участі у справі як правонаступник позивача у визначеній договором частині вимог.
Вказуючи на неналежне користування ТОВ "Фінансова компанія "Октант" своїми правами правонаступника ТОВ "Інтер Вей Капітал", Суд не врахував, що станом на момент звернення з апеляційною скаргою ТОВ "Фінансова компанія "Октант" не набуло прав процесуального правонаступника позивача (в частині відступлених вимог), а Суд не встановив, коли саме ТОВ "Фінансова компанія "Октант" дізналось чи могло за всіх обставин дізнатись про цей судовий процес, і, відповідно, скористатись своїм процесуальним правом та заявити вимоги щодо відступленої частини, а саме заявити про залучення його до участі у справі як правонаступника та оскаржити рішення суду в неоскарженій частині з доведенням причин пропуску строку на його оскарження, що і було ним зроблено при звернення з апеляційною скаргою.
Відтак вважаю, що без (1) залучення за ухвалою суду ТОВ "Фінансова компанія "Октант" до участі у справі як правонаступника ТОВ "Інтер Вей Капітал" та (2) визначення обсягу відступлених та оскаржуваних ТОВ "Фінансова компанія "Октант" вимог, а також з`ясування поважності / неповажності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення в неоскаржуваній частині, апеляційний суд не повинен був відмовляти у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 175 ГПК України, а суд касаційної інстанції - змінювати мотиви (підстави) такої відмови, фактично встановлюючи інші підстави, визначені частиною другою статтею 261 ГПК України, для відмови у відкритті апеляційного провадження.
Так, змінюючи мотивувальну частину ухвали апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження, Суд фактично перебрав на себе дискреційні повноваження суду апеляційної інстанції щодо відмови у відкритті апеляційного провадження з передбачених статтею 261 ГПК України підстав, які той взагалі не розглядав.
З урахуванням наведених мною вище мотивів, вважаю помилковим і висновок, Суду, що ТОВ "Фінансова компанія "Октант" не належить до категорії осіб, до яких не може бути застосовано присічний строк на звернення з апеляційною скаргою (стаття 261 ГПК України), оскільки, очевидно, що останнє не було залучене до участі у справі в якості співпозивача і рішення судом першої інстанції прийняте саме про його права і обов`язки. При цьому, на моє переконання, причини такого незалучення (зокрема відсутність волевиявлення ТОВ "Інтер Вей Капітал", ТОВ "Фінансова компанія "Октант") значення не мають. Відсутність волевиявлення на процесуальну заміну (часткову) ТОВ "Фінансова компанія "Октант", яке за висновком Суду не звернулось до суду з відповідною заявою, не підтверджено посиланням на обставини обізнаності заявника апеляційної скарги про існування даного судового провадження, що не є тотожним обізнаності про відступлення йому частини вимог, які у цьому провадженні розглядались лише судом першої інстанції. До речі, звернення із заявою про відповідну заміну в апеляційній скарзі, доводить факт вчинення такої заяви, втім вона залишилась взагалі без будь-якого процесуального реагування судів (ухвала про відмову у здійсненні процесуального правонаступництва також не ухвалювалась судами).
Підсумовуючи, вважаю, що навіть переглянуте в апеляційному, та за певних обставин і в касаційному (частина четверта статті 287 ГПК України), порядку рішення, підлягає оскарженню в апеляційному і в касаційному порядку за скаргою незалученої у справі особи, якщо судове рішення прийняте про її права та/або обов`язки. При цьому таке рішення є таким, що набрало законної сили, втім на момент його оскарження незалученою до участі у справі особою не вважається остаточним в такому аспекті, який виключає його оскарження за встановлених процесуальним законодавством випадків та обставин.
За таких обставин вважаю, що допущені апеляційним судом порушення норм процесуального права, мали б мати наслідком скасування ухвали апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження, та не могли бути усунені шляхом зміни її мотивувальної частини, оскільки апеляційним судом не було вирішене процесуальне питання правонаступництва скаржника на стадії апеляційного оскарження неоскарженої частини рішення суду першої інстанції (суд взагалі не розглянув заявлене клопотання). На мою думку ухвала підлягала скасування з направленням справи до суду апеляційної інстанції на стадію залучення скаржника до участі у справі в порядку статті 52 ГПК України та вирішення питання про відкриття апеляційного провадження
Суддя С. Бакуліна