РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2023Справа № 910/13543/22
за позовом Підприємства з іноземними інвестиціями «Амік Україна»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «СУ 630»

про стягнення 118 800,00 грн

Суддя Картавцева Ю.В.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Підприємство з іноземними інвестиціями «Амік Україна» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «СУ 630» про стягнення 118 800,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору підряду на виконання робіт № 18/1041 від 13.08.2018 з огляду на що позивач просить суд стягнути суму безпідставно утриманого авансу у розмірі 118 800,00 грн.

За змістом ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2022 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; запропонувати відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву; встановити відповідачу строк для подання заперечень - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив; подати суду докази надіслання (надання) їх іншим учасникам справи.

29.12.2022 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

03.01.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та письмові пояснення, викладені позивачем у позовній заяві та відповіді на відзив та відповідачем у відзиві, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Підприємством з іноземними інвестиціями «Амік Україна» (Замовник, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «СУ 630» (Підрядник, Відповідач) укладено Договір підряду на виконання робіт № 18/1041 від 13.08.2018 (Договір) відповідно до умов п. 1.1. якого в порядку та на умовах, визначених Договором Підрядник зобов`язується власними силами та коштами за рахунок Замовника виконати вказані в п. 1.2. Договору послуги (роботи), а Замовник зобов`язався прийняти їх та сплатити Підряднику вартість виконаних робіт.

Збір вихідних даних, отримання технічних умов на підключення до водопостачання, розробка проекту з узгодженням зі всіма зацікавленими організаціями, підключення водопостачання, введення в експлуатацію систем водопостачання з отриманням договору з ПрАТ «АК Київводоканал» на постійне водопостачання АЗС №11-30, що розташована у м. Київ, Броварський проспект, 18 далі по тексту Об`єкт. Всі види робіт описані в протоколі узгодження договірної ціни (Додаток №1 до Договору) далі по тексту «Роботи» (п. 1.2. Договору).

Згідно п .3.1. Договору загальна вартість проектно-пошукових та будівельно-монтажних робіт водопровідної мереж по даному Договору складає 596 000,00 грн з ПДВ згідно з Протоколом узгодження договірної ціни (Додаток №1) який є невід`ємною частиною Договору. У вартість робіт входить оплата вартості видачі документів та проходження експертизи.

Згідно Додатку №1 до Договору - Протоколу узгодження договірної ціни загальна вартість складає 596 000,00 грн з ПДВ.

У п. 3.2.1. Договору сторони визначили, що передплата за Договором становить 30%. Оплата здійснюється протягом 5 банківських днів, після підписання Договору і виставлення рахунку Підрядником. Замовник здійснює оплату авансу Підряднику в сумі 178 000,00 грн з ПДВ.

Відповідно до п. 4.1. Договору Підрядник зобов`язується виконати Роботи згідно графіку робіт додатку №2 до Договору, з правом дострокового виконання.

Згідно Додатку №2 до Договору - Графіку, сторонами визначено строк виконання робіт до 31.03.2019, за умови отримання авансу.

Згідно п. 5.1. Договору прийом виконаних робіт здійснюється сторонами по акту приймання-передачі протягом 5 робочих днів з моменту направлення Підрядником повідомлення про виконання робіт.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами Договору, суд дійшов висновку що даний договір за своєю правовою природою є договором підряду.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Замовником сплачено підряднику 178 800,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №141253442 від 03.09.2018 з призначенням платежу: «передплата за підключення, введ в експл водопостач згідно дог. №18/1041 від 13.08.2018, рах.№140 від 1308.2018 АЗС11-30».

Підрядник звернувся до замовника листом №648/01-втв від 29.11.2018 в якому просив надати документи необхідні для продовження виконання робіт згідно Договору.

Замовник у відповідь повідомив підрядника, що необхідні документи оформлюються позивачем та будуть надані найближчим часом, а також що замовник продовжить строк дії договору на час затримки надання документів.

В подальшому, замовник звернувся до підрядника листом №2589 від 22.12.2021 в якому просив повернути 118 800, грн авансу та підписати акт здачі-приймання робіт (надання послуг) на суму 60 000,00 грн та повернути один екземпляр Замовнику.

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача з претензією №1479 від 07.11.22 за змістом якої відмовився від договору; вимагав повернути невикористану суму отриманого авансу в розмірі 118 800,00 грн, в термін 1 робочий день з моменту отримання листа та підписати акт здачі-приймання робіт (надання послуг) та повернути один екземпляр Замовнику (докази надіслання містяться в матеріалах справи).

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору підряду на виконання робіт № 18/1041 від 13.08.2018, з огляду на що позивач просить суд стягнути суму безпідставно утриманого авансу у розмірі 118 800,00 грн.

Відповідач у відзиві визнав обставину виконання робіт на суму 60 000, 00 грн. Також відповідач просить суд зменшити суму основного боргу на 41 000,00 грн. Крім цього, у відзиві відповідач просить суд розстрочити погашення боргу рівними частинами на 5 місяців.

У відповіді на відзив позивачем зазначено, що у зв`язку з відмовою позивача від договору, у останнього відсутні підстави приймати направленні позам межами дії Договору додаткові документи. Також позивач заперечив проти задоволення клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, між ПзІІ «Амік Україна» та ТОВ «СУ 630» укладено Договір підряду на виконання робіт № 18/1041 від 13.08.2018 відповідно до умов п. 1.1. якого в порядку та на умовах, визначених Договором Підрядник зобов`язується власними силами та коштами за рахунок Замовника виконати вказані в п. 1.2. Договору послуги (роботи), а Замовник зобов`язався прийняти їх та сплатити Підряднику вартість виконаних робіт.

Також, судом встановлено, що позивачем сплачено відповідачу 178 800,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №141253442 від 03.09.2018 з призначенням платежу: «передплата за підключення, введ в експл водопостач згідно дог. №18/1041 від 13.08.2018, рах.№140 від 1308.2018 АЗС11-30».

Судом було встановлено, що позивач звернувся до відповідача з претензією №1479 від 07.11.22, за змістом якої відмовився від договору; вимагав повернути невикористану суму отриманого авансу в розмірі 118 800,00 грн в термін 1 робочий день з моменту отримання листа, підписати акт здачі-приймання робіт (надання послуг) та повернути один екземпляр Замовнику (докази надіслання містяться в матеріалах справи).

Згідно з ч. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору (ч. 4 ст. 849 Цивільного кодексу України).

В силу ст. 651 Цивільного кодексу України, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим, а зобов`язання сторін за розірваним договором в силу ст. 653 Цивільного кодексу України припиняються.

Відповідно до частини 2 статті 570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона є авансом. Однак, з припиненням дії договору підряду така грошова сума втрачає ознаки авансу та стає майном (грошовими коштами), набутими підрядником без достатньої правової підстави.

Відповідно до частини 1 статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відтак, зазначена норма застосовується за наявності сукупності таких умов: набуття (збереження) майна (майном також є грошові кошти) однією особою за рахунок іншої; відсутність для цього підстав; або коли така підстава згодом відпала. Випадок, коли зобов`язання було припинено на вимогу однієї із сторін відповідно до закону чи умов договору належить до таких підстав.

Оскільки, в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази виконання відповідачем робіт на суму 118 800,00 грн, при цьому судом було встановлено, що позивач направив відповідачу претензію про розірвання договору та про повернення коштів №1479 від 07.11.22, тобто, позивач скористався правом передбаченим ст. 849 ЦК України, разом з тим, відповідачем не було надано суду доказів виконання обов`язку щодо повернення спірної суми коштів позивачу, суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин положення статті 849 ЦК України в сукупності з приписами статті 1212 ЦК України та стягнути з відповідача на користь позивача 118 800,00 грн безпідставно отриманих коштів, а відтак, задовольнити позовні вимоги повністю.

Схожих правових висновків щодо застосування положень частини 4 статті 849 ЦК України та можливість стягнення з відповідача на користь позивача коштів внесеної передоплати після припинення дії договору підряду дійшов Верховний Суд у постановах від 10.05.2018 у справі №916/1591/17, від 11.11.2018 у справі №910/13332/17, від 14.06.2018 у справі №912/2709/17 та від 15.02.2019 у справі № 910/21154/17.

Стосовно аргументів відповідача, про те що ним виконано роботи на суму 41 000,00 грн суд зазначає наступне.

Так, відповідачем додано до відзиву, зокрема, Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000189 від 21.12.2022 на суму 20 0000,00 грн та №ОУ-0000190 від 21.12.2022 а суму 21 000,00 грн та лист №43 від 26.12.2022, підписані лише зі сторони виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

За змістом ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 3 ст. 612 ЦК України, якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Згідно ч. 2 ст. 202 ГК України, якщо внаслідок прострочення боржника виконання втратило інтерес для кредитора, він має право відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до п. 9.1. в редакції Додаткової угоди №2 від 16.12.2019 даний Договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31.03.2020, а в частині виконання зобов`язань до його повного виконання сторонами.

Суд звертає увагу, що відповідачем надіслано позивачу акти вже після того як позивач відмовився від Договору та звернувся з позовом до суду, а відтак позивач правомірно відмовився від прийняття документів відповідача. При цьому, доказів виконання робіт та передачі їх відповідачем позивачу в передбачені Договором строки, матеріали даної справи не містять.

З огляду на зазначене, суд відхиляє доводи відповідача про наявність підстав для зменшення суми боргу на 41 000,00 грн.

У відзиві відповідач просить суд розстрочити погашення боргу рівними частинами на 5 місяців, у зв`язку з скрутним фінансовим становищем відповідача.

Приписами ст. 331 ГПК України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Так, на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чижов проти України", заява № 6962/02).

Суд зазначає, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, підставою для розстрочення чи відстрочення виконання судового рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.

Разом з тим, відповідачем не доведено належними доказами наявності виняткових обставин, які роблять неможливим виконання рішення суду у термін, встановлений законодавством.

Відтак, суд приходить до висновку, що клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення суду не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Так, відповідно до вимог ст. 129 ГПК України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача з огляду на задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СУ 630» (04071, місто Київ, вулиця Ярославська, будинок 4-Б; ідентифікаційний код: 41947434) на користь Підприємства з іноземними інвестиціями «Амік Україна» (04071, місто Київ, вулиця Верхній Вал, будинок 68; ідентифікаційний код: 30603572) 118 800 (сто вісімнадцять тисяч вісімсот) грн 00 коп. основного боргу та 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн 00 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Картавцева