ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2023 р. м. Київ Справа № 911/1733/22

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Скала-Подільський спеціалізований кар`єр»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «М-Буд Груп»

прo стягнення 878 213,04 грн.

Суддя А.Ю. Кошик

При секретарі судового засіданні Фроль В.В.

За участю представників:

позивача: Кузьмич С.О.

відповідача: не з`явився

Обставини справи:

Господарським судом Київської області розглядається справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Скала-Подільський спеціалізований кар`єр» (надалі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «М-Буд Груп» (надалі - відповідач) прo стягнення 878 213,04 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.09.2022 року відкрито провадження у справі № 911/1733/22 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 25.10.2022 року.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 25.10.2022 року підготовче засідання у справі № 911/1733/22 перенесено на 10.11.2022 року.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 10.11.2022 року продовжено строк підготовчого провадження, підготовче засідання відкладено на 01.12.2022 року.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.12.2022 року закрито підготовче провадження у справі № 911/1733/22 та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.12.2022 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 21.12.2022 року від позивача надійшло клопотання б/н від 21.12.2022 року про розгляд справи без представника позивача.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.12.2022 року розгляд справи відкладено на 26.01.2023 року.

У зв`язку з оголошенням сигналу «Повітряна тривога» судове засідання у справі № 911/1733/22 не відбулося, тому розгляд справи перенесено на 16.02.2023 року.

Позивач в судовому засіданні 16.02.2023 року позовні вимоги підтримав. Відповідач в судові засідання не з`являвся, в ході розгляду справи відзив на позов не подав.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

У зв`язку з чим, в судовому засіданні 16.02.2023 року судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих сторонами доказів, у нарадчій кімнаті, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин, 10.12.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Скала-Подільський спеціалізований кар`єр» (позивач, Постачальник») та Товариством з обмеженою відповідальністю «М-Буд Груп» (відповідач, Покупець) було укладено Договір поставки №44/01/20 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору поставки в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник зобов`язується передавати у власність, а Покупець приймати та оплачувати порошок мінеральний для асфальтобетонних сумішей неактивований (надалі - Продукція).

Відповідно до п. 3.1. Договору поставки Продукція постачається Постачальником Покупцеві партіями згідно відвантажувальній Заявці, яку Покупець направляє Постачальнику засобами електронного документообігу (електронною поштою, месенджерами (програми системи миттєвих повідомлень) тощо). На підставі Заявки Покупця Постачальник формує рахунок на оплату поставки Товару та специфікацію, в якій визначаються асортимент, кількість, ціна одиниці Товару, умови поставки, вартість доставки, строки поставки, місце поставки та інші дані. Специфікації є невід`ємними частинами даного Договору.

Відповідно до п. 3.4.5. Договору поставки датою виконання зобов`язання Постачальника по передачі Продукції Покупцеві (датою постачання) на умовах самовивезення вважається дата підписання товарно-транспортної накладної представником Покупця (вантажоодержувача), що діє на підставі довіреності Покупця.

Відповідно до п. 4.1. Договору поставки Покупець оплачує товар за ціною, передбаченою у специфікаціях.

Відповідно до п. 4.5. Договору поставки вартість доставки визначається по автомобільному транспорту - згідно підписаних і затверджених товарно-транспортних накладних. Вартість доставки по автомобільному транспорту - договірна, визначається на підставі розрахунку (калькуляції).

Відповідно до п. 4.10. Договору поставки витрати, пов`язані з постачанням Продукції автомобільним транспортом Постачальника, несе покупець.

Відповідно до п. 4.17. Договору поставки за наявності у Покупця дебіторської заборгованості за поставлену Продукцію, грошові кошти, що поступають від Покупця, зараховуються в першу чергу в рахунок погашення наявної заборгованості по оплаті, строки якої прострочені. При цьому призначення платежу, вказане Покупцем в платіжному дорученні, до уваги не приймається.

За грудень 2020 року ТОВ «Скала-Подільський спеціалізований кар`єр» було здійснено поставки згідно наступними видатковими накладними: №1967 від 11.12.2020 на суму 55 700,57 грн.; №1968 від 11.12.2020 на суму 54 694,20 грн.; №1983 від 11.12.2020 на суму 53 228,70 грн.; №1969 від 12.12.2020 на суму 26 030,76 грн.; №1970 від 12.12.2020 на суму 32 031,72 грн.; №1971 від 12.12.2020 на суму 31 999,80 грн.; №1974 від 12.12.2020 на суму 53 994,12 грн.; №1975 від 12.12.2020 на суму 56 835,22 грн.; №1976 від 12.12.2020 на суму 56 750,70 грн.; №1977 від 13.12.2020 на суму 60 557,42 грн.; №1978 від 13.12.2020 на суму 56 050,62 грн.; №1979 від 13.12.2020 на суму 29 470,14 грн.; №1980 від 13.12.2020 на суму 31 935,96 грн.; №1984 від 13.12.2020 на суму 44 835,00 грн.; №1981 від 14.12.2020 на суму 17 907,12 грн.; №1982 від 14.12.2020 на суму 20 620,32 грн.; №1992 від 14.12.2020 на суму 30 789,16 грн.; №1993 від 14.12.2020 на суму 32 583,40 грн.; №1994 від 15.12.2020 на суму 21 466,20 грн.; №1995 від 15.12.2020 на суму 20 077,68 грн.; №1996 від 15.12.2020 на суму 20 205,36 грн.; №1997 від 15.12.2020 на суму 20 476,68 грн.; №1998 від 15.12.2020 на суму 54 694,20 грн.; №1999 від 15.12.2020 на суму 32 287,08 грн.; №2013 від 17.12.2020 на суму 20 716,08 грн.; №2014 від 17.12.2020 на суму 19 870,20 грн.; №2016 від 17.12.2020 на суму 21 147,00 грн.; №2017 від 17.12.2020 на суму 20 748,00 грн.; №2019 від 17.12.2020 на суму 27 387,36 грн.; №2026 від 17.12.2020 на суму 25 486,10 грн.; №2022 від 18.12.2020 на суму 30 643,20 грн.; №2023 від 18.12.2020 на суму 29 829,24 грн.; №2027 від 18.12.2020 на суму 25 164,00 грн.; №2030 від 18.12.2020 на суму 21 051,24 грн.; №2031 від 18.12.2020 на суму 19 934,04 грн.; №2036 від 19.12.2020 на суму 20 668,20 грн.; №2037 від 19.12.2020 на суму 21 226,80 грн.; №2041 від 19.12.2020 на суму 55 263,02 грн.; №2042 від 19.12.2020 на суму 55 613,06 грн.; №2067 від 19.12.2020 на суму 55 350,53 грн.; №2048 від 20.12.2020 на суму 19 965,96 грн.; №2049 від 20.12.2020 на суму 56 094,37 грн.; №2052 від 20.12.2020 на суму 21 178,92 грн.; №2053 від 21.12.2020 на суму 20 684,16 грн.; №2062 від 21.12.2020 на суму 30 478,15 грн.; №2063 від 21.12.2020 на суму 20 253,24 грн.; №2064 від 21.12.2020 на суму 21 338,52 грн.; №2065 від 21.12.2020 на суму 56 313,14 грн.; №2066 від 21.12.2020 на суму 56 619,43 грн.; №2068 від 21.12.2020 на суму 26 452,39 грн.; №2069 від 21.12.2020 на суму 30 549,92 грн.; №2070 від 22.12.2020 на суму 30 244,20 грн.; №2073 від 22.12.2020 на суму 28 823,76 грн.; №2075 від 23.12.2020 на суму 54 256,64 грн.; №2077 від 23.12.2020 на суму 20 684,16 грн.; №2078 від 23.12.2020 на суму 19 455,24 грн.; №2079 від 23.12.2020 на суму 30 023,62 грн.; №2081 від 23.12.2020 на суму 20 428,80 грн.; №2082 від 23.12.2020 на суму 55 438,04 грн.; №2083 від 24.12.2020 на суму 54 694,20 грн.; №2087 від 24.12.2020 на суму 20 859,72 грн.; №2088 від 24.12.2020 на суму 20 700,12 грн.; №2089 від 24.12.2020 на суму 22 024,80 грн.; №2090 від 24.12.2020 на суму 19 375,44 грн.; №2093 від 24.12.2020 на суму 56 444,41 грн.; №2092 від 25.12.2020 на суму 20 349,00 грн.; №2094 від 26.12.2020 на суму 20 716,08 грн.; №2095 від 26.12.2020 на суму 18 960,48 грн.; №2096 від 26.12.2020 на суму 55 394,28 грн.; №2099 від 29.12.2020 на суму 19 167,96 грн.; №2100 від 29.12.2020 на суму 20 572,44 грн.

Відтак за період з 11.12.2020 року по 29.12.2020 року ТОВ «Скала-Подільський спеціалізований кар`єр» було здійснено поставки продукції ТОВ «М-Буд Груп» на суму 2 353 861,79 грн., а ТОВ «М-Буд Груп» здійснено оплату у розмірі 1 840 000,00 грн. Таким чином, заборгованість ТОВ «М-Буд Груп» склала 513 861,79 грн.

31.12.2020 року сторонами підписано Акт звірки взаєморозрахунків за грудень 2020 року, який містить підписи уповноважених представників позивача та відповідача. Згідно з зазначеним Актом звірки ТОВ «М-Буд Груп» має заборгованість перед ТОВ «Скала-Подільський спеціалізований кар`єр» за договором № 44/01/20 від 10.12.2020 року в розмірі 513 861,79 грн.

Отже, Покупцем (відповідачем) своєчасно та в повному обсязі не виконано зобов`язання за Договором поставки з оплати поставленого товару, у зв`язку з чим, за відповідачем утворилась прострочена заборгованість в сумі 513 861,79 грн.

Відповідно до п. 6.1. Договору поставки за невиконання або неналежне виконання зобов`язань по даному Договору винна сторона несе відповідальність згідно чинного законодавства України.

Відповідно до п. 6.3. Договору поставки у випадку прострочення оплати за поставлену партію Продукції Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченої в строк партії Продукції за кожний день прострочення. Сплата пені не звільняє Покупця від виконання зобов`язань по оплаті.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, повинен на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не передбачений договором або законом.

Таким чином, у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання відповідачем, здійснено нарахування пені (подвійна ставка НБУ), інфляційних втрат та 3% річних за період з 31.12.2020 року (день підписання Акту звірки взаєморозрахунків після останньої поставки товару) до 22.08.2022 (день здійснення розрахунку).

Позивач в позові просить стягнути з відповідача 513 861,79 грн. основного боргу, 161 890,29 грн. інфляційних, 25 341,01 грн. 3 % річних та 177 119,95 грн. пені.

Відповідач в ході розгляду спору позовні вимоги не заперечив та не спростував, в судові засідання не з`являвся, відзив на позов не подав.

Згідно з ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського кодексу України, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання, зокрема, припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених законом або договором.

Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як передбачено ст.712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч.2 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Таким чином, оскільки матеріалами справи підтверджується існування простроченої заборгованості відповідача в сумі 513 861,79 грн. основного боргу протягом наведених в позові періодів прострочення, відповідач є таким, що порушив виконання зобов`язання, що є підставою для застосування до нього передбаченої Договором та законом відповідальності.

Згідно зі ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Як передбачено ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений законом або договором.

Таким чином, вимоги про стягнення з відповідача 161 890,29 грн. інфляційних, 25 341,01 грн. 3% річних та 177 119,95 грн. пені, нарахованих на прострочені суми за фактичні періоди прострочення, відповідають фактичним обставинам справи і підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними у розумінні ч.1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з ч.2 ст.76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як визначено ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем обґрунтовані та доведені, відповідачем не заперечені та не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України понесені позивачем витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі в сумі 13 174,56 грн.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Скала-Подільський спеціалізований кар`єр» до Товариства з обмеженою відповідальністю «М-Буд Груп» прo стягнення 878 213,04 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «М-Буд Груп» (08301, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Нова, буд. 31-Б, офіс 126, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Скала-Подільський спеціалізований кар`єр» (48720, Тернопільська обл., Борщівський р-н, смт. Скала-Подільська, вул. Кам`янецька, 1, ) 513 861,79 грн. боргу, 161 890,29 грн. інфляційних, 25 341,01 грн. 3 % річних, 177 119,95 грн. пені та 13 174,56 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.Ю. Кошик

повний текст рішення складено 02.03.2023 року