РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.03.2023Справа № 910/10068/22

Суддя Господарського суду міста Києва Стасюк С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги"

до Комунального некомерційного підприємства "Київський міський пологовий будинок №5" Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про стягнення 260 180,57 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Комунального некомерційного підприємства "Київський міський пологовий будинок №5" Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - відповідач) про стягнення 260 180,57 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором про постачання (закупівлю) електричної енергії № 3205015 П-Т121 від 15.01.2021 в частині здійснення оплати спожитої електричної енергії за період з 01.09.2021 по 30.09.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі № 910/10068/22 та постановив здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

20.10.2022 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. У поданому відзиві відповідач зазначив, що у вересні 2021 отримав від позивача електричну енергію на суму 260 180,57 грн. Оплату за вересень 2021 не було здійснено через відсутність коштів, спрямованих на оплату товару за Договором.

20.10.2022 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

15.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги" (постачальник) та Комунальним некомерційним підприємством "Київський міський пологовий будинок №5" Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (замовник) укладено Договір про постачання (закупівлю) електричної енергії № 3205015 П-Т121 (далі - Договір).

Відповідно до п. 2.1 Договору постачальник продає електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

У п. 4.1 Договору визначено ціну за 1 кВт*год. електричної енергії за цим Договором, яка на момент його укладення становила 2,23 грн. з ПДВ.

Так, Додатковою угодою № 1 від 29.01.2021, Додатковою угодою № 2 від 29.01.2021, Додатковою угодою № 3 від 02.03.2021, Додатковою угодою № 4 від 25.08.2021 до Договору було змінено ціну за 1 кВт*год. електричної енергії, яка зрештою склала 2,35682 грн.

Відповідно до п. 4.2 Договору ціна електричної енергії зазначається постачальником у рахунках про оплату електричної енергії.

Пункт 4.3 Договору зазначає, що розрахунковим періодом за Договором с 1 календарний місяць

Відповідно до п. 4.2 Комерційної пропозиції оплата за спожиту електричну енергію має бути здійснена Споживачем у строк не більше 5 робочих днів після закінчення розрахункового періоду.

Згідно з п. 5.1 Комерційної пропозиції Споживач самостійно формує розрахункові документи (рахунок, акт приймання-передавання) в сервісі «Особовий кабінет» не пізніше 24 годин після закінчення розрахункового періоду. В інших випадках, виставлення рахунків за спожиту електроенергію здійснюється не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим, за умови отримання даних про обсяги споживання від Споживача/оператора розподілу/адміністратора комерційного обліку. Виставлення рахунку здійснюється шляхом його формування в програмному комплексі Постачальника з можливістю перегляду в сервісі «Особистий кабінет».

У разі не отримання Споживачем рахунку, Споживач здійснює оплату за спожиту електричну енергію, у встановлені комерційною пропозицією строки, за платіжним документом, самостійно оформленим Споживачем.

На підставі даних про спожиті відповідачем обсяги електроенергії сформовано, зокрема рахунок за розрахунковий період «вересень 2021» - від 01.10.2021 № 3205015/10/1 на суму 260 180,57 грн.

Відповідний рахунок з актом № 3205015/9/1 прийняття-передавання товарної продукції за вересень 2021 направлено відповідачу на електронну адресу, однак в підписаному вигляді акт прийняття-передавання не було повернуто, заперечення щодо акту не надходили.

Відповідно до п. 5.2 Комерційної пропозиції у випадку не отримання Споживачем акта прийняття-передавання або не повернення Постачальнику отриманого та підписаного з боку Споживача акта прийняття-передавання протягом десяти днів з дня його формування, він вважається підписаним та узгодженим сторонами, якщо в цей же строк не буде надано обґрунтованих заперечень.

Від відповідача не надійшло жодної оплати в рахунок описаного вище нарахування, у тому числі на підставі направленої йому вимоги про сплату заборгованості № 25/4/7/2/36779 від 12.11.2021.

Листом № 25/4/7/10/35836 від 05.11.2011 позивач повідомив відповідача про припинення дії Договору та проінформував, що з 08.10.2021 не є постачальником електричної енергії для відповідача.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач зазначає, що у вересні 2021 на об`єкт відповідача було поставлено електричну енергію вартістю 260 180,57 грн., що підтверджується актом № 3205015/9/1 прийняття-передавання товарної продукції.

На оплату вартості спожитої електричної енергії позивачем було виставлено рахунок № 3205015/10/1 від 01.10.2021 на суму 260 180,57 грн.

З огляду на те, що відповідач не розрахувався з позивачем за спожиту електричну енергію, позивач звернувся до суду з цим позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь 260 180,57 грн. заборгованості.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений між сторонами Договір, з огляду на встановлений статтею 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, є належною підставою, у розумінні статті 11 Цивільного кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків, та за своєю правовою природою є договором енергопостачання.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Відповідно до преамбули вказаного закону, він визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладається, зокрема, договір про постачання електричної енергії споживачу.

Частинами першою та другою статті 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено, що постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

За приписом пункту 3.1.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312 (далі - ПРРЕЕ), постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами, крім постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або постачальником "останньої надії". Ціни (тарифи) на послуги постачальника універсальних послуг, постачальника "останньої надії" визначаються у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до законів України "Про ліцензування видів господарської діяльності", "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" та "Про ринок електричної енергії" Товариство з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги" (позивач) є постачальником електричної енергії споживачам на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, згідно з постановою НКРЕКП №429 від 14.06.2018.

Спір у цій справі виник у зв`язку із не оплатою відповідачем спожитої у вересні 2021 року електричної енергії.

У якості підтвердження обсягу споживання позивачем оформлено акт № 3205015/9/1 прийняття-передавання товарної продукції за вересень 2021 року.

На оплату вартості спожитої електричної енергії позивачем було виставлено рахунок № 3205015/10/1 від 01.10.2021 на суму 260 180,57 грн.

За змістом пунктів 4.1, 4.2 ПРРЕЕ розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів. Послуги з розподілу або передачі електричної енергії оплачуються відповідно до умов договору споживача з електропостачальником або споживачем, або електропостачальником на зазначений у відповідних договорах поточний рахунок оператора системи.

Як вбачається з умов Договору, сторони узгодили здійснення споживачем оплати за фактично відпущену електричну енергію на підставі рахунків постачальника.

Пункт 4.12 ПРРЕЕ визначає, що розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується:

протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка непобутовим споживачем;

протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем;

в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

Для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку (п. 4.13 ПРРЕЕ).

Відповідно до абз. 1, 3 п. 4.14 ПРЕЕ платіжний документ (рахунок) формується електропостачальником за обсяг електричної енергії згідно з обраною комерційною пропозицією до договору про постачання електричної енергії споживачу.

Платіжні документи (рахунки) на оплату надаються споживачам у відповідних структурних підрозділах електропостачальника, через персональну сторінку споживача на вебсайті електропостачальника або електронною поштою, факсимільним зв`язком, поштовим зв`язком, кур`єром чи іншими способами з використанням інформаційних технологій у системі електронного документообігу у порядку, передбаченому договором про постачання електричної енергії споживачу.

Згідно з п. 5.1 Комерційної пропозиції "Тендерна" споживач самостійно формує розрахункові документи (рахунок, акт приймання-передавання) в сервісі "особистий кабінет" не пізніше 24 годин після закінчення розрахункового періоду.

Відповідач не заперечив отримання рахунку та акту прийняття-передавання товарної продукції за вересень 2021 року від позивача.

З наведеного слідує, що строк виконання грошових зобов`язань відповідача за вказаний період є таким, що настав.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з нормами статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Доказів виконання відповідачем грошового зобов`язання в повному обсязі матеріали справи не містять.

У поданому відзиві відповідач зазначив, що у вересні 2021 отримав від позивача електричну енергію на суму 260 180,57 грн. Оплату за вересень 2021 не було здійснено через відсутність коштів, спрямованих на оплату товару за Договором.

Європейським судом з прав людини в рішенні від 18.10.2005 у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» та в рішенні від 30.11.2004 у справі «Бакалов проти України» зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Тобто, з наведеного полягає, що відсутність надходжень бюджетних коштів не нівелює обов`язку з оплати поставленої електричної енергії за відповідним правочином.

З огляду на викладене, оскільки невиконання грошового зобов`язання відповідачем за Договором підтверджується матеріалами справи, доказів сплати боргу відповідач не надав, позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 260 180,57 грн. визнається судом обґрунтованою.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги" до Комунального некомерційного підприємства "Київський міський пологовий будинок №5" Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про стягнення 260 180,57 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги" до Комунального некомерційного підприємства "Київський міський пологовий будинок №5" Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про стягнення 260 180,57 грн. - задовольнити повністю.

2.Стягнути з Комунального некомерційного підприємства "Київський міський пологовий будинок №5" Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (03037, місто Київ, проспект Лобановського Валерія, будинок 2, ідентифікаційний код 01993730) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги" (04050, місто Київ, вулиця Юрія Іллєнка, будинок 31, ідентифікаційний код 41916045) 260 180 (двісті шістдесят тисяч сто вісімдесят) грн. 57 коп. заборгованості, 3 902 (три тисячі дев`ятсот дві) грн. 71 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 01.03.2023.

Суддя С. В. Стасюк