ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"13" лютого 2023 р.м. Одеса Справа № 916/1203/22
Господарський суд Одеської області у складі:
судді С.В. Літвінова
при секретарі Т.О. Липі
Від позивача: не з`явився;
Від відповідача: не з`явився;
Товариство з обмеженою відповідальністю Люкс Енерджи звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕРАГРО" про стягнення 266 488,12грн.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 18.01.2023 позовні вимоги задоволено повністю.

01.02.2023р. до господарського суду Одеської області надійшла заява від Товариства з обмеженою відповідальністю Люкс Енерджи про прийняття додаткового рішення щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 38 846 грн.

Ухвалою суду від 01.02.2023р. судом відповідну заяву було прийнято та призначено до розгляду в засіданні суду.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав для ухвалення додаткового рішення, господарський суд виходить із наступного.

За приписами п. 12 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, є однією з засад господарського судочинства.

За змістом ч. 1-4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При цьому, стаття 6 Конвенції гарантує не право бути особисто присутнім у судовому засіданні під час розгляду цивільної справи, а більш загальне право ефективно представляти свою справу в суді та нарівні з протилежною стороною користуватися правами, передбаченими принципом рівності сторін. Пункт 1 ст. 6 Конвенції надає Державам можливість на власний розсуд обирати засоби гарантування цих прав сторонам провадження. Отже, питання особистої присутності, форми здійснення судового розгляду, усної чи письмової, а також представництва у суді є взаємопов`язаними та мають аналізуватися у більш ширшому контексті "справедливого суду", гарантованого ст. 6 Конвенції. Суд повинен встановити, чи було надано заявнику, стороні цивільного провадження, розумну можливість ознайомитися з зауваженнями або доказами, наданими іншою стороною, та представити свою справу в умовах, що не ставлять його у явно гірше становище порівняно з опонентом протилежною стороною (рішення у справі "Лопушанський проти України").

Згідно зі ст. 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 3, 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Разом з тим, ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч.6 ст.126 Господарського процесуального кодексу України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Заперечуючи у наданому відзиві щодо суми витрат на правничу допомогу, відповідач вважає її надмірною та не співмірною з обсягом ймовірно наданих послуг, посилаючись на те що зазначені в акті пункти наданих послуг не деталізовані та занадто узагальнені, дублюють одна одну, а також в кожній позиції вказані загальні суми за декілька послуг.

Частиною 8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Враховуючи викладене, в силу приписів наведених вище норм, для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 цього Кодексу).

Положеннями п.2 ч.2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України регламентовано порядок компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо), для розподілу яких необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат (така ж правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі об`єднаної палати від 03.10.2019 зі справи № 922/445/19).

Проте, згідно з висновком, викладеним у постановах Верховного Суду від 01.08.2019 року у справі №915/237/18, від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 і від 24.10.2019 року у справі №905/1795/18, від 16.06.2020 року у справі №922/2875/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним стосовно іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним порівняно з ринковими цінами на адвокатські послуги.

Згідно з ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам ст.75-79 Господарського процесуального кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Люкс Енерджи» та Адвокат Гарбазей Дмитро Олександрович уклали договір про надання правової допомоги №13/ЛЕ-2022 від 03.05.2022

Відповідно до п. 4.1 договору роботу, виконану адвокатом замовник оплачує у порядку та розмірі згідно додатку № 1 до даного договору.

Додатком № 1 до договору від 03.05.2022 визначено, що вартість години роботи адвоката по справі становить 2000 (дві тисячі) гривень. Вартість участі в одному судовому засіданні - 2000 (дві тисячі) гривень.

Також Додатком № 1 до договору від 03.05.2022 встановлено, що вартість однієї сторінки друку тексту становить 3 (три) гривні, вартість копії однієї сторінки тексту - 3 (три) гривні.

Згідно п. 8 Додатку № 1 до Договору виконання сторонами умов договору про надання правової допомоги № 13/ЛЕ-2022 від 03.05.2022 підтверджується підписанням Сторонами Акту прийому-передачі наданих послуг.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу, заявником надано до суду:

- належним чином завірену копія акту прийому-передачі наданих послуг по договору № 13/ЛЕ-2022 від 03.05.2022 від 18.01.2023;

Так, згідно наявного акту прийому-передачі вартість наданої правової допомоги визначається з урахуванням наступного:

1) Правову консультацію та визначення правової позиції по справі, ознайомлення з матеріалами договірних відносин між ТОВ «Люкс Енерджи» та ТОВ «ЕРАГРО», умовами взаєморозрахунків сторін протягом строку дії договору - 1 (одна) година;;

2) Підготовка претензії та розрахунків суми заборгованості, пені, інфляційних втрат та 3 % річних - З (три) години;

3) Направлення претензії ТОВ «ЕРАГРО» (складання опису, заповнення конверту, повідомлення про вручення, відправлення листа у відділенні зв`язку) - 1 (одна) година;;

4) Підготовка позовної заяви та додатків до неї з направленням ТОВ «ЕРАГРО» та суду - 4 (чотири) години;.

5) Підготовка та направлення ТОВ «ЕРАГРО» та Суду заяви про участь у розгляді справи в режимі відео конференції через систему «Електронний суд» та на електронну пошту суду з накладанням ЕКП -1 (одна) година

6) Підготовка та подання заяви про визнання поважними причини неявки в судове засідання - 30 (тридцять) хвилин;

7) Направлення заяви про приєднання письмових доказів з додатками з направленням копії ТОВ «ЕРАГРО» (складання опису, заповнення конверту, повідомлення про вручення, відправлення листа у відділенні зв`язку) - 1 година 30 хвилин;

8) Підготовка заяви про долучення письмових доказів на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу з додатками з направленням відповідачу та суду - 2(дві) години

9) Участь у судових засіданнях: 27.07.2022, 12.09.2022, 17.10.2022, 09.11.2022, 18.01.2023

10) Кількість роздрукованих сторінок тексту -142 сторінок.

11) Кількість виготовлених копій сторінок тексту - 140 сторінок.

Загальна вартість наданої правової допомоги складає 38 846 гривень

При досліджені наданих доказів суд встановив, що перелічені з 1 по 4 пункти в акті є фактично складовими однієї послуги адвоката - підготування позовної заяви.

А під пунктами 5 та 6 акту зазначені заяви, які є правом але не обов`язком для надання стороною.

Також суд зазначає, що адвокат Гарбазей Дмитро Олександрович приймав участь лише у чотирьох судових засіданнях, які тривали 41хв. загального часу усіх судових засідань, що підтверджується протоколами судових засідань.

Таким чином, враховуючи викладене, суд зазначає, що послуги та час, зазначені адвокатом у Акті прийому-передачі, з огляду на обставини справи, її складність, предмет та підстави не відповідає критеріям розумності та є дещо завищеними.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши надані позивачем докази, приймаючи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат на професійну правничу допомогу, ціну позову, рівень складності, характер спору та юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду позивачем документів та доказової бази за позовом, їх значення для вирішення спору, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, суд приходить до висновку, що заява позивача про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правову (правничу) допомогу підлягає частковому задоволенню в сумі 22846,00 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Люкс Енерджи (вх.№2-124/23 від 01.02.2023р.) про прийняття додаткового рішення по справі № 916/1203/22 задовольнити частково.

2. Стягнути Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕРАГРО" (вул. Індустріальна, 3, Миколаїв, 54038, код 43482430) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Люкс Енерджи (18021, м. Черкаси, вул. Героїв Дніпра, 61/1, код 42972351) витрати на професійну правничу допомогу 22846 грн.

3.В іншій частині заяви відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання додаткового рішенням законної сили.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 23.02.2023

Суддя С.В. Літвінов