ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2023м. ДніпроСправа № 904/3232/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) представників сторін, справу:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство матеріально-технічного забезпечення "Інженерний центр "РЕАГЕНТ", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВСМПО ТИТАН УКРАЇНА", смт Солоне, Солонянський район, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за договором поставки № 46/20 від 17.01.2020 у загальному розмірі 161 067,42 грн.

ПРОЦЕДУРА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Підприємство матеріально-технічного забезпечення "Інженерний центр "РЕАГЕНТ" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, у якій просить стягнути з АТовариства з обмеженою відповідальністю "ВСМПО ТИТАН УКРАЇНА" заборгованість за поставлений товар за договором поставки № 46/20 від 17.01.2020 у загальному розмірі 161 067,42 грн., яка складається з наступних сум: основний борг у розмірі 121 863,00 грн., пеня у розмірі 5 275,16 грн., штраф у розмірі 12 186,30 грн., 3% річних у розмірі 2 073,34 грн., інфляційні втрати у розмірі 19 669,62 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.5 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалене поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дати його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

У зв`язку із відсутністю фінансування, ухвалу від 03.10.2022 направлено відповідачу на його електронні адреси - ; ; , які вказані в позовній заяві, що підтверджується Довідкою про доставку електронного листа на електронні адреси відповідача.

Отже відповідач повідомлений про відкриття провадження у справі належним чином.

Проте, відповідач не скористався правом на надання відзиву на позов.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 03.10.2022 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Проте, Відповідач не скористалися наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до вимог ч.2 ст.178 вказаного нормативно-правового акту.

Станом на час винесення рішення по справі відзив на позовну заяву, клопотання щодо необхідності надання додаткового строку на підготовку своєї правової позиції у справі від відповідача до канцелярії суду не надходило.

Виходячи з викладеного, а також враховуючи достатність наявних у справі доказів, згідно із ст.165 ГПК України, суд вбачає за можливе розглянути справу по суті заявлених вимог за наявними у ній документами відповідно до вимог ч.2 ст. 178 вказаного нормативно-правового акту.

Справа згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод розглядалася протягом розумного строку, у зв`язку із вжитими в Україні карантинними заходами та згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" введенню в Україні воєнного стану з 24 лютого 2022 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 05.04.2018 № 2396-VIII, правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами (надалі - Закон № 2396-VIII).

Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється (ч.2 ст. 26 Закону № 2396-VIII).

У відповідності до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача, викладена у позовній заяві.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором поставки № 46/20 від 17.01.2020, а саме відповідачем не здійснено оплату за поставлений позивачем товар, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 121 863,00 грн.

У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання позивачем нараховано та заявлено до стягнення на підставі п. 6.4. договору штраф у розмірі 12 186,30 грн, пеню у розмірі 5 275,16 грн та на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України 3% річних у розмірі 2 073,34 грн, інфляційні втрати у розмірі 19 669,62 грн.

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Предметом доказування у даній справі є: наявність правових підстав для виникнення зобов`язань відповідача перед позивачем, факт їх несвоєчасного виконання та наявність правових підстав для відповідальності відповідача.

17.01.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Підприємство матеріально-технічного забезпечення "Інженерний центр "РЕАГЕНТ" (надалі - Постачальник, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВСМПО ТИТАН УКРАЇНА" (надалі - Покупець, Відповідач) було укладено Договір поставки № 46/20 (надалі Договір).

Згідно п. 1.1. Договору Постачальник зобов`язується, в договірний період, поставляти і передавати у власність (повне господарське володіння) Покупцю продукцію, а Покупець зобов`язується приймати і оплачувати її на умовах цього Договору.

Асортимент, кількість, якісні характеристики, ціна продукції зазначаються у Додатку до цього Договору (п. 1.2. Договору).

Сторони в п. 1.3. Договору узгодили, що поставка продукції здійснюється на підставі заявки Покупця та Додатку до цього Договору. Покупець направляє Постачальнику заявку па електронну адресу: з наступних електронних поштових скриньок: ; ; . Форма заявки може бути довільною і повинна містити перелік і кількість продукції. Фактом підтвердження заявки є виставлений Постачальником рахунок.

Всі додатки до цього Договору складаються у письмовій формі, підписуються обома Сторонами і є невід`ємною частиною Договору (п. 1.4. Договору).

Покупець відповідно до п. 2.1. Договору зобов`язується: узгодити в додатках (специфікаціях) номенклатуру, кількість, якісні характеристики, ціну продукції; підписувати зі своєї сторони надані Постачальником додатки (специфікації) до цього Договору; за виставленим Постачальникам рахунком здійснювати своєчасну оплату за поставлену продукцію; приймати продукцію відповідно до номенклатури, технічних умов, якості, обсягів, вказаних у додатках (специфікаціях); приймати супровідні документи на продукцію; надати Постачальнику довіреність на отримання ТМЦ терміном на строк дії Договору.

Постачальник відповідно до п. 2.2. Договору зобов`язується: оформляти Специфікації у вигляді додатків до цього Договору і підписувати їх зі своєї сторони; погоджувати в додатках (специфікаціях) номенклатуру, кількість, якісні характеристики, ціну продукції; забезпечувати своєчасну поставку продукції відповідна до умов цього Договору та умов зазначених у додатках (специфікаціях); протягом термінів, зазначених у Податковому кодексі України, відправній Покупцю засобами електронного зв`язку через програму М.Е.DОС IS податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умов реєстрації в порядку, передбаченому ст. 201 Податкового кодексу України, з електронним підписом уповноваженої платником особи, і зареєстровану іі Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН).

Поставка продукції здійснюється на умовах СРТ. склад Покупця (Дніпропетровська обдасть, м Нікополь, гір. Трубників, б. 56) протягом 7-ми календарних днів, з моменту підтвердження заявки (п. 3.1. Договору).

Приймання продукції здійснюється за наступними товарно-супровідними документами: рахунком-фактурою; видатковою накладною; накладною (товарно-транспортною накладною); сертифікатами якості, паспортами (п. 3.2. Договору).

На підставі Договору, додатку № 1 від 17.01.2020 до договору (специфікація №1), додатку № 3 від 31.01.2020 (специфікація № 3), згідно видаткової накладної №994 від 11.02.2022 та товарно-транспортної накладної №738 від 1.02.2022 Позивачем на склад Відповідача (проспект Трубників, будинок 56, місто Нікополь, Дніпропетровська обл.) поставлена продукція загальною вартістю 121 863,00 гривен з ПДВ (20 310,50 грн.).

Товар отримав представник Покупця - комірник складського господарства Чередниченко Тетяна Вікторівна на підставі довіреності №12 від 04.01.2022. Зауважень щодо якості та кількості поставленого товару від Відповідача на адресу Позивача не надходило.

Згідно з п. 4.4. Договору Відповідач зобов`язаний здійснити оплату товару на підставі Договору та рахунку на оплату №994 від 21.01.2022 в розмірі 100% вартості поставленого товару протягом 10 банківських днів з моменту поставки продукції на склад Відповідача. Тобто, останній день оплати припадає на 25.02.2022.

Строк оплати сплив, однак поставлений товар відповідачам не оплачений.

Позивачем на адреси Відповідача, в тому числі електрону (згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Державного реєстру - вулиця Гагаріна, будинок 26, селище міського типу Солоне, Солонянський р-н, Дніпропетровська обл., 52400, Україна, та фактичну - проспект Трубників, будинок 56, місто Нікополь, Дніпропетровська обл., 53201, Україна) була надіслана претензія від 17.05.2022 №17/05/22-5 про сплату боргу.

На претензію від Відповідача надійшла відповідь від 26.05.2022 №236, згідно з якою Відповідач повідомляв, що не зміг виконати свої зобов`язання по сплаті в зв`язку із зупиненням з 24.02.2022 обслуговуючими банками видаткових операцій за рахунками Відповідача на підставі постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 №18. Крім того, Відповідач надав підтверджуючі документи, що його діяльність тимчасово припинена в зв`язку із введенням в Україні воєнного стану (копія наказу №149 від 23.06.2022) та накладення арешту на рахунки Відповідача з забороною проведення по ним будь яких видаткових операцій, окрім сплати податків та зборів (копія ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпра від 09.05.2022 по справі за №204/2580/22).

У передбачений Договором строк оплата за отриману продукцію не була здійсненна, що і стало причиною виникнення спору.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ.

Щодо правовідносин сторін

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір, та обставини справи між позивачем та відповідачем виникли правовідносини поставки.

Щодо стягнення суми основного боргу

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України).

За частиною першою статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. (стаття 530 Цивільного кодексу України).

В силу статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 2 ст. 267 Господарського кодексу України строки поставки встановлюються сторонами в договорі з урахуванням необхідності ритмічного та безперебійного постачання споживачам, якщо інше не передбачено законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином виконав зобов`язання за вищезазначеним Договором щодо здійснення ним поставки продукції на загальну суму 121 863,00 грн.

Згідно з пунктом 4.4. Договору Відповідач зобов`язаний здійснити оплату товару на підставі договору та рахунку на оплату в розмірі 100% вартості поставленого товару протягом 10 банківських днів з моменту поставки продукції на склад Відповідача.

Вказана вище сума Відповідачем не оплачена.

Поставка продукції Позивачем була здійснена вчасно та у повному обсязі відповідно до розділу 3 Договору. Товар отримав представник Покупця - комірник складського господарства Чередниченко Тетяна Вікторівна на підставі довіреності №12 від 04.01.2022. Зауважень щодо якості та кількості поставленого товару від Відповідача на адресу Позивача не надходило.

Однак, відповідач порушив свої зобов`язання за договором та не сплатив за поставлену продукцію у встановлені строки та у повному розмірі, що встановлено судом вище, та підтверджено належними і допустимими доказами.

Враховуючи викладені судом обставини, за умов підтвердження належними та допустимими доказами факту прийняття відповідачем товару, строк оплати є таким, що настав.

В порушення умов договору покупець не здійснив оплату продукції, в результаті чого утворилася заборгованість, яка нараз не погашена. Загальна сума боргу становить 121 863,00 гривень.

За таких обставин, вимога позивача про стягнення заборгованості за поставлений товар у розмірі 121 863,00 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо суми штрафу та пені.

Згідно ч.1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов`язання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписами ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності (ст.546 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення ним зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.1-3 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

За статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За приписом статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" та частини другої статті 343 ГК України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки.

Установлене статтею 3 названого Закону обмеження розміру пені не стосується неустойки, встановленої іншими законодавчими актами.

У наведених нормах Закону прямо вказано про те, що розмір пені не може перевищувати подвійну облікову ставку НБУ, а відповідно до абз.2 ч.3 ст. 6 ЦК України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це.

Отже, яким би способом не визначався в договорі розмір пені, він не може перевищувати той розмір, який встановлено законом як граничний, тобто за прострочення платежу за договором може бути стягнуто лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислено на підставі подвійної облікової ставки НБУ.

Пунктом 6.4. Договору визначено, що Покупець сплачує за порушення термінів оплати поставленої продукції пеню у розмірі 0,5% від суми недоплати за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період за який стягується пеня. У разі продовження такого прострочення більше 10 днів Покупець додатково сплачує Постачальнику штраф у розмірі 10% від суми неоплаченого товару.

Позивач нарахував та заявив до стягнення пеню у розмірі 5 275,16 грн та штраф у розмірі 12 186,30 грн за порушення строків оплати за товар.

Перевіривши здійснені позивачем нарахування пені за період з 28.02.2022 по 17.05.2022 у загальному розмірі 5 275,16 грн та 10% штрафу у загальному розмірі 12 186,30 грн, суд визнає їх обґрунтованими та вірно розрахованими та відповідає умовам договору, а тому такими, що підлягають задоволенню.

Щодо стягнення суми 3% річних та інфляційних втрат.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 2 073,34 за загальний період з 28.02.2022 по 22.09.2022 та інфляційних втрат у розмірі 19 669,62 грн. за загальний період з березня 2022 по серпень 2022.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунки, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат є вірними та підлягають задоволенню.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Щодо судового збору.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у розмірі 2 481,00 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВСМПО ТИТАН УКРАЇНА" (52400, Дніпропетровська область, Солонянський район, смт. Солоне, вул. Гагаріна, буд. 26; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство матеріально-технічного забезпечення "Інженерний центр "РЕАГЕНТ" (49041, м. Дніпро, вул. Трудових резервів, буд. 6; ) основний борг у розмірі 121 863,00 грн, пеню у розмірі 5 275,16 грн, штраф у розмірі 12 186,30 грн, 3% річних у розмірі 2 073,34 грн, інфляційні втрати у розмірі 19 669,62 грн, також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 481,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано - 24.02.2023.

Суддя В.Г. Бєлік