ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2023 року Справа № 903/342/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Філіпова Т.Л. , суддя Грязнов В.В.

секретар судового засідання Дика А.І.

за участю представників сторін:

позивача - Оніщук В.М.

відповідача - Янкевич Л.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду Волинської області від 30.10.2020 у справі №903/342/20 (суддя Костюк С.В.)

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Волиньгаз"

про стягнення 113 462 427, 06 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Волинської області від 30.10.2020 у справі №903/342/20 в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулось до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить суд апеляційної інстанції поновити строк на апеляційне оскарження; рішення Господарського суду Волинської області від 30.10.2020 у справі №903/342/20 скасувати та прийняти нове рішення по даній справі, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем при оскарженні судового рішення у даній справі та витрати у суді першої інстанції покласти на відповідача.

Апелянт вважає, що в матеріалах справи достатньо доказів на підтвердження надання позивачем відповідачу послуг балансування природного газу у період з січня по червень 2018 року (включно), а розрахована їх вартість є правильною. Враховуючи правомірність вимог про стягнення заборгованості, апелянт вважає правомірними і вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Ухвалою Північно-Західного апеляційного господарського суду від 14.12.2020 у справі №903/342/20 поновлено Акціонерному товариству "Укртрансгаз" строк на апеляційне оскарження; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду Волинської області від 30.10.2020 у справі №903/342/20; розгляд апеляційної скарги (з урахуванням описки) призначено на 28.01.2021 об 11:00 год.

Запропоновано відповідачу у строк до 12.01.2021 надати суду обґрунтований відзив на апеляційну скаргу, в порядку передбаченому статтею 263 ГПК України та докази надсилання копії відзиву та доданих до нього документів позивачу.

Матеріалами справи підтверджується, що ухвалу суду про відкриття провадження у справі було отримано сторонами у справі, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

11.01.2021 на поштову адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Волиньгаз" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому з підстав викладених у ньому, відповідач заперечив доводи апеляційної скарги, просить суд апеляційної інстанції відмовити в задоволенні апеляційної скарги Акціонерного товариства "Укртрансгаз", а рішення Господарського суду Волинської області від 30.10.2020 у справі №903/342/20 залишити без змін.

Також, 11.01.2021 на поштову адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі (вих.№ 430007.1-Ск-10-0121 від 04.01.2021) до розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №922/3987/19.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.01.2021 зупинено провадження у справі №903/342/20 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду Волинської області від 30.10.2020 у справі №903/342/20 до розгляду об`єднаною палатою Верховного Суду справи №922/3987/19.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.08.2021 поновлено провадження у справі №903/342/20; розгляд апеляційної скарги призначено на 31.08.2021 об 15:00 год.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду дійшов висновку про необхідність передачі справи №918/450/20 на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з огляду на необхідність відступити від висновку щодо застосування статей 179, 180 ГК, cт. 638 ЦК, викладеного у постанові Верховного Суду від 25.06.2019 у справі №916/2090/16.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.10.2021 зупинено провадження у справі №903/342/20 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду Волинської області від 30.10.2020 у справі №903/342/20 до розгляду об`єднаною палатою Верховного Суду справи №918/450/20.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.01.2023 поновлено провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду Волинської області від 30.10.2020 у справі №903/342/20, розгляд апеляційної скарги призначено на 07.02.2023 об 14:30 год.

31.01.2023 позивачем подано до Північно-західного апеляційного господарського суду письмові пояснення до яких долучено Акт звіряння сум між АТ "Укртрансгаз" та АТ "Волиньгаз" станом на 31.08.2022 для врегулювання розрахунів відповідно до Закону №1639-ІХ, скріплений підписами та печатками двох сторін.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.02.2023 оголошено перерву в судовому засіданні до 14.02.2023 об 14:30 год.

Окрім того, 03.02.2023 на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від відповідача Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Волиньгаз" надійшло клопотання про призначення комплексної судово-економічної та будівельно-технічної експертизи у справі №903/342/20.

07.02.2023 на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від позивача надійшло заперечення на клопотання про призначення комплексної судової експертизи в якому останній зазначає, що винесені відповідачем на вирішення судового експерта питання можуть бути вирішені судом шляхом надання оцінки умовам договору в сукупності з іншими наявними в матеріалах справи доказами (розрахунки, акти врегулювання щодобових небалансів, акти приймання-передачі природного газу, тощо), а у суду наявно достатньо доказів, необхідних для розгляду даної справи без призначення комплексної судової експертизи.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.02.2023 відмовлено у задоволенні клопотання Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Волиньгаз" про призначення комплексної судово-економічної та будівельно-технічної експертизи у справі №903/342/20.

В судове засідання 14.02.2023 з`явились представник позивача - адвокат Оніщук В.М. (в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою власних технічних засобів системи "Easy Con"), який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та представник відповідача - адвокат Янкевич Л.Д., яка заперечила доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві та надали пояснення щодо суті спору.

Відповідно до ст.ст. 269, 270 ГПК України, апеляційна інстанція переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, заслухавши пояснення учасників справи, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

Під час дослідження матеріалів справи апеляційним судом встановлено наступне.

17.12.2015 між позивачем (оператор) та відповідачем (замовник) підписано договір транспортування природного газу №, згідно п. 2.1 якого оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлену у цьому договорі вартість таких послуг (а.с. 6-16 т. 1).

Згідно п. 2.3 договору, послуги, які можуть бути надані замовнику за цим договором: послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (далі - розподіл потужності); послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (далі - транспортування); послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (далі - балансування).

Пунктом 2.4 договору передбачено, що обсяг послуг, що надаються за цим договором, визначається підписанням додатка 1 (розподіл потужності) та/або додатка 2 (транспортування) до цього договору.

Відповідно до п. 2.5 договору приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності оператору здійснюються відповідно до вимог Кодексу.

Замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, зазначених у договорі (п. 2.6 договору).

Відповідно до п. 2.7 договору оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, приймати газ в точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів.

Додатки 1, 2, 3 є невід`ємною частиною цього договору. При цьому додаток 3 укладається у випадку, коли замовником послуг є оператор газорозподільної системи, прямий споживач, газодобувне підприємство або виробник біогазу (п. 2.8. договору).

Додатки 1, 2 в матеріалах справи відсутні, копія додатку 3 надіслана електронною поштою 29.10.2020, тобто з порушенням строку надання доказів, тому суд першої інстанції залишив даний доказ без розгляду.

Пунктом 3.1 договору передбачено обов`язок оператора, а саме: своєчасно надавати послуги належної якості; приймати номінації та реномінації, а також заявки на розподіл потужності від замовника відповідно до умов, встановлених Кодексом; забезпечувати належну організацію та функціонування своєї диспетчерської служби; виконувати інші обов`язки, визначені Кодексом та чинним законодавством України.

Згідно з п. 3.2 договору оператор має право, зокрема, стягувати із замовника додаткову плату у разі перевищення розміру договірної потужності та/або за недотримання вимог щодо якості газу, який передається ним в газотранспортну систему, в порядку, визначеному цим договором; користуватися іншими правами, передбаченими цим договором та чинним законодавством України, для забезпечення належного надання послуг, а також для виконання обов`язків оператора газотранспортної системи.

Відповідно до п. 4.1 договору замовник зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг; дотримуватися обмежень, встановлених цим договором та кодексом, негайно виконувати розпорядження диспетчерської служби оператора; здійснити додаткову оплату оператору у разі перевищення розміру договірної потужності та/або недотримання параметрів якості природного газу, який передається ним в газотранспортну систему, в порядку, визначеному цим договором; не перевищувати замовлені потужності, визначені в цьому договорі; вчасно врегульовувати небаланси.

Згідно п. 4.2 договору передбачено, що замовник має право, зокрема, замовляти транспортування та одержувати з газотранспортної системи обсяги природного газу, що відповідають його підтвердженим номінаціям/реномінаціям.

Згідно із п. 5.4 окремим додатком 3 до цього договору між оператором та замовником, який є оператором газорозподільної системи/прямим споживачем/газовидобувним підприємством /виробником біогазу, інших видів газу з альтернативних джерел, визначається перелік комерційних вузлів обліку газу, встановлених на всіх фізичних точках входу/виходу до відповідного замовника.

Оператор забезпечує наявність відповідних потужностей в точках входу до газотранспортної системи або в точках виходу з газотранспортної системи згідно з додатком 1 до цього договору (розподіл потужності) (п. 6.1 договору).

Відповідно до п. 7.1 договору вартість послуг розраховується: розподіл потужності - за тарифами, які встановлюються регулятором; транспортування - за тарифами, які встановлюються регулятором; балансування - за фактичною вартістю, яка визначається відповідно до порядку, встановленого Кодексом.

Згідно з п.п. 9.1, 9.2 договору у разі виникнення у замовника негативного місячного небалансу та неврегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу у строк до 12 числа місяця, наступного за газовим місяцем, замовник зобов`язаний сплатити оператору за послуги балансування. Негативний місячний небаланс замовника визначається відповідно до Кодексу. Вартість послуг балансування за газовий місяць визначається на підставі даних про негативний місячний небаланс замовника за формулою:

В (балансування) = БЦГ х К х QБГ, де:

БЦГ - базова ціна газу;

QБГ - обсяг негативного місячного небалансу замовника послуг транспортування;

К - коефіцієнт компенсації, що дорівнює 1,2. При розмірі небалансу до 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, застосовується коефіцієнт, що дорівнює 1.

Згідно з п. 9.4 договору оператор до 14 числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Замовник зобов`язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів.

Розбіжності щодо вартості послуг балансування підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість послуг балансування, яку замовник зобов`язаний сплатити в строк, визначений пунктом 9.4 цього договору, визначається за даними оператора (п. 9.5 договору).

Відповідно до п. 11.1 послуги, які надаються за цим договором, за винятком послуг балансування, оформляються оператором і замовником актами наданих послуг.

Згідно з п. 11.4 послуги балансування оформляються одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого замовником відповідно до Кодексу та розділу ІХ цього договору.

Пунктом 11.5 договору передбачено, що оператор і замовник зобов`язуються здійснювати звірку розрахунків щокварталу до двадцять п`ятого числа місяця, наступного за кварталом. Звірка розрахунків оформлюється сторонами актом звірки.

Розділом 12 договору встановлено, що протягом всього строку отримання послуг замовник надає оператору та підтримує на належному рівні фінансове забезпечення відповідно до вимог Кодексу. Фінансове забезпечення щодо замовленої потужності надається у формах, визначених Кодексом, в сумі місячних зобов`язань на користь оператора. Фінансове забезпечення щодо послуг балансування надається у формах, визначених Кодексом, на користь оператора згідно з чинним законодавством України. Оператор зупиняє надання послуг в разі порушення замовником умов надання фінансового забезпечення.

Відповідно до п. п. 13.1, 13.2, 13.5 договору у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим договором. Сторона, що не виконує умови цього договору та (або) умови Кодексу, зобов`язана в повному обсязі відшкодувати збитки, завдані іншій стороні. У разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Пунктами 15.5, 15.6 договору передбачено, що оператор до десятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості природного газу та рахунок-фактуру. Замовник зобов`язаний здійснити оплату у строк до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем. Розбіжності щодо вартості природного газу підлягають урегулюванню відповідно до умов договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом вартість природного газу, яку замовник зобов`язаний сплатити в строк, визначений пунктом 15.5 цього розділу, визначається за даними оператора.

Згідно з п. 17.1 договір набирає чинності з дня його укладення на строк до 31 грудня 2016 року, умови договору застосовуються до відносин сторін, які виникли до його укладення, а саме з 01 грудня 2015 року. Цей договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Усі зміни та доповнення до договору оформлюються письмово та підписуються уповноваженими особами сторін.

Договір транспортування природного газу № від 17.12.2015 підписано та скріплено відтисками печаток сторін.

Додатковою угодою №1 від 29.11.2017 до вищевказаного договору, внесено зміни та доповнення у п.п. 8.2, 8.4, 9.4, 10.4, 10.5, зокрема, п. 9.4 викладено у наступній редакції: "Оператор до 14 числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Замовник, крім вартості послуг, вказаних у абзаці другому цього пункту, зобов`язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів.

Оплата вартості послуг балансування оператором газорозподільної системи за рахунок виділених субвенцій з державного бюджету на покриття пільг, субсидій та компенсацій побутовим споживачам проводиться у строки та за процедурою, передбаченою Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 року №20, у сумі, що не перевищує вартості послуг розподілу фактично спожитого природного газу зазначеними споживачами за розрахунковий період.

Позивач листами від 28.11.2017, 14.06.2018, 25.06.2018 повідомив відповідача про заміну реквізитів та назви з ПАТ "Укртрансгаз" на АТ"Укртрансгаз", відповідач листом від 05.12.2017 №900/12-08 повідомив позивача про зміну уповноважених представників.

За твердженнями позивача ним здійснено алокацію обсягів природного газу, відібраних відповідачем з точки виходу з газотранспортної системи до точки входу до суміжної системи - газорозподільної системи, оператором якої є відповідач, за результатами чого у останнього були виявлені обсяги негативних місячних небалансів у січні 2018 в обсязі 5950,00 тис.куб.м., зокрема у лютому в обсязі 3700,00 тис. куб. м., в березні в обсязі 3500,00 тис. куб. м., у квітні в обсязі 866,00 тис. куб. м., в травні в обсязі 545,00 тис. куб. м., у червні в обсязі 500,00 тис. куб. м., що відображено в актах надання послуг балансування обсягів природного газу, розрахунках вартості послуг балансування та звітах по точках входу/виходу замовника послуг транспортування (оператора газорозподільних систем).

У зв`язку з нездійсненням відповідачем заходів щодо самостійного врегулювання негативного місячного небалансу за вказані періоди в порядку, встановленому Кодексом ГТС, позивач, як оператор газотранспортної системи, надав відповідачу послуги балансування для врегулювання небалансів за вказані періоди на загальну суму 96 121 554, 80 грн.

З метою оформлення наданих послуг позивач надіслав, а відповідач отримав з супровідними листами від 14.02.2018, від 14.03.2018, від 13.04.2018, від 14.05.2018, від 14.06.2018, від 13.07.2018 документи, а саме:

- односторонні акти про надання послуг балансування обсягів природного газу №01-18--БАЛАНС від 31.01.2018, №02-18--БАЛАНС від 28.02.2018, №03-18--БАЛАНС від 31.03.2018, №04-18--БАЛАНС від 30.04.2018, №05-18--БАЛАНС від 31.05.2018, №06-18--БАЛАНС від 30.06.2018;

- розрахунки вартості послуг балансування;

- рахунки на оплату послуг від 31.01.2018 на суму 69 775 821, 36 грн, від 28.02.2018 на суму 47 128 557, 60 грн, від 31.03.2018 на суму 50 188 320, 00 грн, від 30.04.2018 на суму 11 030 629, 97 грн, від 31.05.2018 на суму 6 941 909, 16 грн, від 30.06.2018 на суму 6 368 724, 00 грн;

- звіти по точках входу/виходу відповідача транспортування за січень-червень 2018 року.

Позивач зазначає, що з моменту отримання відповідачем актів про надання послуг балансування, рахунків на їх оплату та звітів по точках входу/виходу у відповідача згідно з п. 9.4 договору та п. 4 глави 4 Розділу XIV Кодексу ГТС виникли зобов`язання з оплати таких послуг у строк, що не перевищує п`яти банківських днів з дня отримання зазначених документів.

Однак, відповідачем не сплачено за послуги балансування 96 121 554, 80 грн., при розрахунку яких позивачем застосовано коефіцієнт компенсації - 1,2.

Враховуючи наявність у відповідача несплаченого боргу за надані позивачем послуги балансування природного газу, АТ "Укртрансгаз" нарахував 3% річних та інфляційні втрати, які просить стягнути з відповідача.

18.05.2020 позивач Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернувся до господарського суду Волинської області з позовом до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Волиньгаз" про стягнення 113 462 427, 06 грн, з них 96 121 554, 80 грн заборгованості, 5 787 200, 05 грн відсотки річних, 11 553 672, 21 грн інфляційних.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції позивач надав підписаний сторонами акт звірки розрахунків між АТ "Укртрансгаз" та АТ Оператор газорозподільної системи "Волиньгаз" станом на 31.08.2022, де в графі 1 вказана визнана відповідачем сума проведеної алокації позивачем в період січень-червень 2018 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в ході виконання укладеного між сторонами договору транспортування природного газу № від 17.12.2015 позивач здійснив процедуру алокації обсягів природного газу, відібраних відповідачем з точки виходу з газотранспортної системи до точки входу до суміжної системи газорозподільної системи, в результаті чого у відповідача виявлені обсяги негативних місячних небалансів у січні 2018 році в обсязі 5950,00 тис.куб.м., у лютому в обсязі 3700,00 тис. куб. м., в березні в обсязі 3500,00 тис. куб. м., у квітні в обсязі 866,00 тис. куб. м., в травні в обсязі 545,00 тис. куб. м., у червні в обсязі 500,00 тис. куб. м., що підтверджується алокаціями (звітами) ПАТ "Волиньгаз" про поділ фактичного обсягу природного газу за січень-червень та звітами по точках входу/виходу за січень-червень 2018 року. Такі обсяги негативних небалансів природного газу виникли у відповідача внаслідок безпідставного відбору ним з газотранспортної системи природного газу для покриття його власних виробничо-технічних витрат та споживачами без подання таких обсягів до газотранспортної системи та внаслідок несанкціонованих відборів газу, оскільки у спірний період у відповідача не було жодного постачальника природного газу. У зв`язку з нездійсненням відповідачем заходів щодо самостійного врегулювання негативних місячних небалансів за вказані періоди в порядку, встановленому Кодексом ГТС, позивач, як оператор газотранспортної системи, надав відповідачу послуги балансування для врегулювання небалансів за вказані періоди на загальну суму 96 121 554, 80 грн, про що складено односторонні акти про надання таких послуг та надіслано відповідачу з рахунками на оплату та звітами по точках входу/виходу супровідними листами. Однак, в порушення вимог п. 4 глави 4 Розділу ХІV Кодексу ГТС та умов п. 9.4 договору, відповідач не сплатив заборгованість за надані позивачем послуги балансування, чим порушив права та інтереси останнього, а п.13.1 договору передбачена відповідальність згідно чинного законодавства та договору.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 30.10.2020 у справі №903/342/20 в задоволенні позову відмовлено у зв`язку з недоведеністю позивачем належними та допустимими доказами факту надання послуг відповідачу за період з січня по червень 2018 року.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

В розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Під захистом права розуміється державна примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути виражений як концентрований вираз змісту (суті) державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в іншій спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Предметом спору є стягнення заборгованості за договором транспортування природного газу № від 17.12.2015 за надані послуги балансування у розмірі 96 121 554, 80 грн. за період з січня по червень 2018 року (включно).

Правове регулювання взаємовідносин оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначення правових, технічних, організаційних та економічних засад функціонування газорозподільних систем здійснюється Кодексом газотранспортної системи, Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2496, а також положеннями Закону України "Про ринок природного газу", Цивільного та Господарського кодексів України.

Пунктами 7, 45 частини 1 статті 1 Закону України "Про ринок природного газу" визначено, що газотранспортна система - технологічний комплекс, до якого входить окремий магістральний газопровід з усіма об`єктами і спорудами, пов`язаними з ним єдиним технологічним процесом, або кілька таких газопроводів, якими здійснюється транспортування природного газу від точки (точок) входу до точки (точок) виходу; транспортування природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газотранспортною системою з метою його доставки до іншої газотранспортної системи, газорозподільної системи, газосховища, установки LNG або доставки безпосередньо споживачам, але що не включає переміщення внутрішньопромисловими трубопроводами (приєднаними мережами) та постачання природного газу.

В силу приписів частин 1, 2 статті 32 Закону України "Про ринок природного газу", транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами. За договором транспортування природного газу оператор газотранспортної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газотранспортної системи встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу. Типовий договір транспортування природного газу затверджується Регулятором. Оператор газотранспортної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів транспортування природного газу із замовниками.

Регламентом функціонування газотранспортної системи України є Кодекс газотранспортної системи, затверджений постановою НКРЕКП №2493 від 30.09.2015. Кодекс також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газотранспортної системи України.

Відповідно до пункту 4 глави 3 розділу І Кодексу газотранспортної системи експлуатацію газотранспортної системи здійснює виключно оператор газотранспортної системи.

Згідно з абзацом 36 пунктом 5 глави 1 розділу І Кодексу газотранспортної системи договір транспортування - договір, укладений між оператором газотранспортної системи та замовником послуг транспортування природного газу на основі типового договору транспортування природного газу, затвердженого Регулятором, згідно з яким оператор газотранспортної системи надає замовнику одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу на період та умовах, визначених у такому договорі, а замовник послуг транспортування оплачує оператору газотранспортної системи вартість отриманих послуг (послуги).

Отже, нормами чинного законодавства визначено, що транспортування природного газу може здійснюватись лише в межах газотранспортної системи, на підставі договору, укладеного з оператором газотранспортної системи.

Матеріалами справи підтверджується, що Акціонерним товариством "Укртрансгаз" в односторонньому порядку складені акти про надання Акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "Волиньгаз" послуг балансування, а саме:

- №01-18--БАЛАНС від 31.01.2018 за січень 2018 року на суму 69 775 821, 80 грн, (коефіцієнт компенсації -1,2);

- №02-18--БАЛАНС від 28.02.2018 за лютий 2018 року на суму 47 128 557, 60 грн, (коефіцієнт компенсації -1,2);

- №03-18--БАЛАНС від 31.03.2018 за березень 2018 року на суму 50 188 320, 00 грн, (коефіцієнт компенсації -1,2);

- №04-18--БАЛАНС від 30.04.2018 за квітень 2018 року на суму 11 030 629, 97 грн, (коефіцієнт компенсації -1,2);

- №05-18--БАЛАНС від 31.05.2018 за травень 2018 року на суму 6 941 909, 16 грн, (коефіцієнт компенсації -1,2);

- №06-18--БАЛАНС від 30.06.2018 за червень 2018 року на суму 6 368 724, 00 грн; (коефіцієнт компенсації -1,2).

Виявлені обсяги небалансів Акціонерне товариство "Укртрансгаз" підтверджується звітами про надані послуги з транспортування, звітами про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу відповідача, актами приймання-передачі природного газу у віртуальній торговій точці, зведеними актами приймання-передачі природного газу за період з січня по червень 2018 року (включно).

Позивач листами від 28.11.2017, 14.06.2018, 25.06.2018 повідомив відповідача про заміну реквізитів та назви з ПАТ "Укртрансгаз" на АТ"Укртрансгаз", відповідач листом від 05.12.2017 №900/12-08 повідомив позивача про зміну уповноважених представників.

Відповідно до пункту 9.4. договору (в редакції додаткової угоди №1/ від 29.11.2017) оператор до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Замовник зобов`язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує п`яти банківських днів.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач отримав акти за період січень-червень 2018 року.

Відповідно до пункту 9.1. Договору, сторони дійшли згоди, що у разі виникнення у Замовника (відповідача) негативного місячного небалансу та не врегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу в строк до дванадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, Замовник (відповідач) зобов`язаний сплатити Оператору (позивачу) за послуги балансування.

Замовник (відповідач) зобов`язаний в т.ч. своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому Послуг, вчасно врегульовувати небаланси (п. 4.1 Договору).

Розділом IX Договору сторони (позивач та відповідач) погодили визначення вартості послуг балансування та порядок розрахунку за них.

Так п.п. 9.1, 9.2 договору визначено, що у разі виникнення у замовника негативного місячного небалансу та неврегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу у строк до 12 числа місяця, наступного за газовим місяцем, замовник зобов`язаний сплатити оператору за послуги балансування. Негативний місячний небаланс замовника визначається відповідно до Кодексу. Вартість послуг балансування за газовий місяць визначається на підставі даних про негативний місячний небаланс замовника за формулою:

В (балансування) = БЦГ х К х QБГ, де:

БЦГ - базова ціна газу;

QБГ - обсяг негативного місячного небалансу замовника послуг транспортування;

К - коефіцієнт компенсації, що дорівнює 1,2. При розмірі небалансу до 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, застосовується коефіцієнт, що дорівнює 1.

Згідно з п. 9.4 договору оператор до 14 числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Замовник зобов`язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів.

Розбіжності щодо вартості послуг балансування підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість послуг балансування, яку замовник зобов`язаний сплатити в строк, визначений пунктом 9.4 цього договору, визначається за даними оператора (п. 9.5 договору).

Підставою для проведення розрахунку послуг з балансування є односторонній акт про надання послуг балансування обсягів природного газу, оформлений оператором газотранспортної системи відповідно до умов договору транспортування природного газу (п. 3 глави 4 Розділу XIV Кодексу ГТС).

Згідно з п. 11.4 Договору послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом позивача на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого відповідачем відповідно до Кодексу ГТС та розділу IX цього Договору.

Оператор газотранспортної системи до 14-го числа місяця, наступного за звітним, надає замовнику послуг транспортування односторонній акт про надання послуг балансування на обсяги природного газу, місячного небалансу замовника послуг транспортування, що був не врегульований ним відповідно до пунктів 3-5 глави 3 цього розділу, рахунок на оплату, звіт по точкам входу/виходу замовника послуг транспортування (що має містити деталізацію по споживачах замовника послуг транспортування на точках виходу). Замовник послуг транспортування повинен здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів з дня отримання ним зазначених документів (п. 4 глави 4 Розділу XIV Кодексу ГТС в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

Передумовою надання послуг балансування є наявність у відповідача негативного місячного небалансу, що не був врегульований у строк до 12-го числа наступного місяця.

Небалансом є різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається за процедурою алокації (п. 5 глави 1 Розділу І Кодексу ГТС в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

Алокація - віднесення Оператором ГТС обсягу природного газу в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи по замовниках послуг транспортування (у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів)) з метою визначення за певний період обсягів небалансу таких замовників (п. 5 глави 1 Розділу І Кодексу ГТС в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

На підставі вказаного позивачем, як Оператором ГТС, було здійснено процедуру алокації та встановлено наявність у відповідача негативних місячних небалансів природного газу у січні-червні 2018 року.

Таким чином, АТ "Укртрансгаз" з власного ресурсу було виділено відповідні обсяги природного газу для врегулювання негативного місячного небалансу шляхом надання позивачу послуги балансування обсягів природного газу.

Такі обсяги негативних небалансів природного газу виникли у відповідача внаслідок безпідставного відбору ним з газотранспортної системи природного газу для покриття його власних виробничо-технічних витрат без подання таких обсягів природного газу до газотранспортної системи та внаслідок несанкціонованих відборів з газорозподільної системи відповідача природного газу споживачами, у яких в спірні періоди не було жодного постачальника природного газу (відповідно до вимог п. 8 глави 3 Розділу XII Кодексу ГТС в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин передбачено, що у разі несанкціонованого відбору газу споживачем весь відповідний обсяг вноситься в алокацію на відповідного оператора газорозподільної системи (відповідача).

Наявними в матеріалах справи доказами, а саме актами послуг балансування обсягів природного газу та рахунками на оплату №01-18-- БАЛАНС від 31.01.2018, №02-18-- БАЛАНС від 28.02.2018, №03-18-- БАЛАНС від 31.03.2018, №04-18-- БАЛАНС від 30.04.2018, №05-18-- БАЛАНС від 31.05.2018, №06-18-- БАЛАНС від 30.06.2018 та розрахунками вартості послуг балансування, алокаціями (звітами) АТ "Волиньгаз" за січень-червень 2018 року, звітами по точкам входу/виходу за січень-червень 2018 року, актами приймання- передачі природного газу у віртуальній торговій точці за січень-червень 2018 року та іншими наданими позивачем разом з позовною заявою доказами, підтверджується надання відповідачу послуг балансування у січні-червні 2018 року.

Отже, з моменту отримання відповідачем вказаних актів, рахунків на оплату та звітів по точках входу/виходу у відповідача відповідно до п. 9.4 Договору та п. 4 глави 4 Розділу XIV Кодексу ГТС в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин виникли зобов`язання здійснити оплату таких послуг у строк, що не перевищує п`яти банківських днів з дня отримання зазначених документів.

Однак, відповідач у встановлений Договором строк не сплатив та продовжує не сплачувати позивачу заборгованість за послуги балансування чим продовжує порушувати його права та інтереси.

Оскільки між сторонами було укладено Договір на транспортування природного газу, це означає, що відповідач в свою чергу погодився на умови вказаного Договору та взяв на себе зобов`язання щодо його виконання.

Місцевий господарський суд дійшов до висновку, що замовники послуг транспортування зобов`язані своєчасно врегульовувати свої небаланси. Оператор газотранспортної системи надає послуги балансування виключно з метою підтримання звичайного рівня функціонування газотранспортної системи в разі недотримання замовниками послуг транспортування своїх підтверджених номінацій.

Так, суд вказав, що у разі існування загрози цілісності газотранспортної системи, оператор газотранспортної системи вживає таких заходів:

1) купівлю-продаж природного газу за короткостроковими договорами в точці, в якій відбувається передача природного газу, а в разі відсутності такої можливості - за конкурсною процедурою та за ринковими цінами;

2) регулювання обсягу надходження газу в газотранспортну систему (точки входу та/або виходу) у випадках, передбачених Національним планом дій та цим Кодексом;

3) регулювання обсягу природного газу, який знаходиться в газотранспортній системі;

4) регулювання обсягу природного газу, який зберігається у газосховищах, які знаходяться в управлінні оператора газотранспортної системи.

Тобто необхідною підставою для надання послуг балансування оператором газотранспортної системи AT "Укртрансгаз" є існування загрози цілісності газотранспортної системи.

Водночас, Оператор газотранспортної системи зобов`язаний здійснювати балансування в економний, прозорий та недискримінаційний спосіб, виходячи із обґрунтованих та реальних витрат, забезпечуючи замовників безкоштовною, достатньою, своєчасною та достовірною інформацією про статус балансування.

Однак, позивач, як Оператор ГТС, не надав суду доказів вчинення дій з балансування газотранспортної системи, зокрема, доказів резервування частини діючої ємності газосховища, потужності закачування та відбору газосховища, що необхідні для виконання ним обов`язків з балансування системи. Відсутність технічної угоди свідчить про те, що обсяги природного газу, що закачувались до газосховищ та відбирались з газосховищ мали би відповідати обсягам, згідно підтверджених номінацій замовників послуг транспортування/зберігання природного газу.

У зв`язку з тим, що законодавством визначено процедуру подачі та відібрання газу до/з газотранспортної системи шляхом вчинення Оператором ГТС (позивачем) конкретних дій по врегулюванню обсягів газу в газотранспортній системі, а докази вчинення відповідних дій зі сторони позивача не надані, місцевий господарський суд прийшов до висновку, що такі послуги відповідачу взагалі не надавалися, оскільки відсутній чіткий ланцюг (відповідні договори з іншими суб`єктами господарювання, які укладались позивачем з метою балансування газотранспортної системи), який би надав можливість документально підтвердити факт наявності у позивача ресурсу для здійснення балансування.

Однак, апеляційний господарський суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2, 3, 10 розділу XIII Кодексу ГТС замовники послуг транспортування зобов`язані своєчасно врегульовувати свої небаланси. Оператор газотранспортної системи надає послуги балансування виключно з метою підтримання звичайного рівня функціонування газотранспортної системи в разі недотримання замовниками послуг транспортування своїх підтверджених номінацій.

Якщо існує загроза цілісності газотранспортної системи, оператор газотранспортної системи вживає таких заходів:

1) купівлю-продаж природного газу за короткостроковими договорами в точці, в якій відбувається передача природного газу, а в разі відсутності такої можливості - за конкурсною процедурою та за ринковими цінами;

2) регулювання обсягу надходження газу в газотранспортну систему (точки входу та/або виходу) у випадках, передбачених Національним планом дій та цим Кодексом;

3) регулювання обсягу природного газу, який знаходиться в газотранспортній системі;

4) регулювання обсягу природного газу, який зберігається у газосховищах, які знаходяться в управлінні оператора газотранспортної системи.

Таким чином, з урахуванням вимог п. 3 розділу XIII Кодексу ГТС оператор ГТС самостійно обирає альтернативний варіант підтримання звичайного рівня функціонування газотранспортної системи в разі недотримання замовниками послуг транспортування своїх підтверджених номінацій.

Оператор газотранспортної системи для забезпечення власної господарської діяльності (у тому числі для балансування, власних виробничо-технічних потреб, покриття витрат та виробничо-технологічних витрат) придбаває природний газ у власника природного газу (у тому числі у газовидобувного підприємства, оптового продавця, постачальника) на загальних підставах та ринкових умовах.

В матеріалах справи наявні належні та допустимі докази, які підтверджують купівлю AT "Укртрансгаз" у власника природного газу AT "НАК "Нафтогаз України" природного газу для балансування - додані до клопотання про виконання вимог ухвали Господарського суду Волинської області від 23.06.2020 належним чином завірені копії актів приймання-передачі природного газу до договорів про закупівлю природного газу (а.с. 188-246, т.1).

Відповідно до п. 5 глави 2 розділу XI Кодексу ГТС у випадку коли замовник послуг транспортування не надасть оператору газотранспортної системи місячну номінацію згідно з положеннями пункту 2 цієї глави або номінацію на наступну газову добу протягом часу, вказаного в пункті 1 цієї глави, вважається підтвердженою номінація для такого замовника послуг транспортування з обсягами природного газу, що дорівнює "0" (нулю) відносно замовленої точки входу/виходу.

Оскільки відповідачем не подавалась номінація щодо транспортування у період з січня по червень 2018 року обсягів природного газу, відібраних відповідачем з газотранспортної системи на власні виробничо-технологічні витрати, відповідно для відповідача було підтверджено номінацію з обсягами природного газу, що дорівнює "0" (нулю). Відтак, всі відібрані Відповідачем з газотранспортної системи понад підтверджену номінацію з показником "0" (нуль) - є недотриманням відповідачем у січні-червні 2018 року своїх підтверджених номінацій та є негативними небалансами AT "Волиньгаз".

Враховуючи той факт, що придбаного позивачем газу за вказаними договорами закупівлі природного газу було достатньо для підтримання звичайного рівня функціонування газотранспортної системи у зв`язку з недотриманням відповідачем у січні-червні 2018 року своїх підтверджених номінацій, у зв`язку з цим у позивача не було необхідності вживати інші заходи з метою підтримання звичайного рівня функціонування газотранспортної системи, передбачені п.п. 2-4 п. 2 розділу XIII Кодексу ГТС, відповідно, твердження суду першої інстанції про відсутність доказів на підтвердження вжиття позивачем заходів з підтримання звичайного рівня функціонування газотранспортної системи у зв`язку з недотриманням відповідачем у січні-червні 2018 року своїх підтверджених номінацій - є необгрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Отже, викладене спростовує висновки суду першої інстанції та свідчить про невідповідність висновків, викладених в оскаржуваному рішенні встановленим обставинам справи.

Щодо застосування коефіцієнту компенсації - 1,2 при розрахунках за послуги балансування суд першої інстанції зазначив, що Регулятор вказує на те, що коригування Оператором ГТС коефіцієнта компенсації в сторону збільшення не відповідає чинному законодавству і може розглядатися як порушення Закону України "Про ринок природного газу", а також те, що виставляння до оплати односторонніх актів про надання послуг балансування на обсяг негативного місячного небалансу замовника послуг транспортування є незаконними діями оператора ГТС.

Колегія суддів апеляційної інстанції з даного приводу зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 Глави 1 Розділу VІІІ Кодексу ГТС, одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі послуг балансування системи, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування. Договір транспортування є документом, який регулює правовідносини між оператором газотранспортної системи і окремим замовником послуг транспортування.

Відповідно до пункту 1 Глави 3 Розділу І Кодексу газотранспортної системи, оператор газотранспортної системи на підставі договору транспортування природного газу та згідно з умовами, визначеними в цьому Кодексі, надає суб`єктам ринку природного газу: право користування газотранспортною системою на використання газотранспортної системи в межах розподілу потужностей на точках входу та виходу; послуги транспортування природного газу газотранспортною системою через газотранспортну систему в межах договірних потужностей та підтверджених номінацій.

Оператор ГТС при визначенні алокації по точці входу або точці виходу ґрунтується на: даних номінацій /місячних номінацій/реномінацій, поданих замовником послуг по точці входу та по точці виходу; даних торгових операцій між оптовими продавцями та оптовими покупцями (постачальниками) у віртуальних торгових точках входу/виходу, які адмініструє оператор газотранспортної системи; даних суміжних операторів, суміжних газовидобувних підприємств, газовидобувних підприємств, прямого споживача; даних комерційних вузлів обліку, встановлених у фізичних точках входу/виходу до/з газотранспортної системи, та комерційних вузлів обліку, встановлених на об`єктах замовників послуг транспортування чи їх контрагентів (споживачів), з урахуванням вимог та особливостей, передбачених цим розділом (пункт 2 глави 1 Розділу XII Кодексу ГТС).

Алокацією, згідно з положеннями пункту 5 глави 1 Розділу І Кодексу ГТС, є віднесення оператором газотранспортної системи обсягу природного газу в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи по замовниках послуг транспортування (у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів)) з метою визначення за певний період обсягів небалансу таких замовників.

Відповідно до роз`яснення НКРЕКП № 11143/15.2/7-18 від 27.11.2018. яке отримано в межах справи господарського суду Житомирської області №906/408/18 Оператор ГРМ є оператором суміжної системи, тому з врахуванням специфіки переміщення природного газу газорозподільною системою, що пов`язана з умовною нормативною герметичністю газопроводів, тощо. Оператор ГРМ укладає договір на закупівлю природного газу для покриття об`ємів ('обсягів) фактичних втрат та ВТВ природного газу в ГРМ для забезпечення фізичного балансування ГРМ та власної господарської діяльності. У взаємовідносинах з Оператором ГТС Оператор ГРМ розглядається як оператор суміжної системи, який закуповує природний газ для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та ВТВ природного газу в газорозподільній системі на підставі договору купівлі-продажу.

Тобто у відповідача наявні обов`язки: закупити обсяги природного газу, необхідні для покриття його виробничо технологічних втрат; надати позивачу номінації по Договору на транспортування газу по спірних періодах для перевезення власних обсягів природного газу газотранспортною системою позивача.

Однак, відповідач наведених обов`язків не виконав, а саме не закупляв природного газу на ринку природного газу для покриття його виробничо-технологічних втрат по спірних періодах, у зв`язку з чим не подавав таких обсягів до газотранспортної системи для їх перевезення позивачем, внаслідок чого у відповідача були відсутні підстави для відбору будь-яких обсягів природного газу з газотранспортної системи.

Однак, незважаючи на відсутність природного газу в газотранспортній системі, відповідач безпідставно та необгрунтовано здійснював відбір природного газу позивача з газотранспортної системи у спірні періоди для покриття його власних виробничо технологічних втрат, що не заперечується і самим відповідачем.

Таким чином, відповідач як замовник послуг транспортування у спірні газові місяці через точку входу до газотранспортної системи не подав жодних обсягів природного газу, однак, при цьому, здійснив відбір природного газу з точки виходу з газотранспортної системи для покриття його виробничо-технологічних втрат, що склали обсяги його негативних місячних небалансів за відповідні періоди, для врегулювання яких були надані послуги балансування.

При цьому, у кожному спірному періоді розмір небалансів відповідача був 100% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, оскільки при такому відборі газу з газотранспортної системи відповідачем до неї не було подано жодного обсягу природного газу.

Виходячи з такого позивач при визначенні розміру коефіцієнту компенсації, що був застосований при розрахунку вартості послуг балансування, наданих відповідачу, виходив з умов п. 9.2 Договору, згідно з яким передбачено, що при розмірі небалансу до 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, застосовується коефіцієнт, що дорівнює 1, а в інших випадках встановлено використання коефіцієнту 1,2.

Таким чином, оскільки обсяг природного газу, відібраного відповідачем з газотранспортної системи в спірні газові місяці в усіх випадках склав 100 % розміру його небалансу, то за таких обставин позивачем законно та обґрунтовано було застосовано коефіцієнт 1,2, як це і передбачено п. 9.2 Договору.

Окрім того, позивачем нараховані та заявлені до стягнення з відповідача інфляційні втрати в сумі 11 553 672, 21 грн. за загальний період прострочення з січня по червень 2018 року включно та 3% річних в сумі 5 787 200, 05 грн. за загальний період прострочення з січня по червень 2018 року.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 Цивільного кодексу України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Передбачене частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України нарахування 3% річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника.

Грошове зобов`язання - це зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. Грошове зобов`язання є цивільним правовідношенням, в якому праву вимоги кредитора кореспондує юридичний обов`язок боржника здійснити відповідний платіж, тобто вчинити дію, що полягає у передачі грошей.

Грошове зобов`язання - це зобов`язання, спрямоване на сплату певної грошової суми. Грошовими є зобов`язання, предметом якого є здійснення платежу.

Апеляційним господарським судом здійснено перевірку розрахунку 3% річних та інфляційних втрат за період прострочення з січня по червень 2018 року за допомогою системи "LІGA 360" з якого вбачається, що останні є обгрунтованими, юридично і арифметично вірними.

Враховуючи, що апеляційний господарський суд дійшов до висновку про обґрунтованість заборгованості у сумі 96 121 544, 80 грн., з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума 113 462 427, 06 грн. (96 121 544, 80 грн. основний борг + 5 787 200, 05 грн. 3% річних, + 11 553 672, 21 грн. інфляційних втрат).

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України, апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України).

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд погоджується із доводами апелянта, наведеними в обґрунтування апеляційної скарги.

З огляду на встановлене судом апеляційної інстанції, враховуючи положення статті 275 та статті 277 ГПК України, колегія апеляційного господарського суду приходить до висновку, що суд першої інстанції, відмовляючи в позові допустився неправильного застосування норм матеріального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Акціонерного товариства "Укртрансгаз" підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Волинської області від 30.10.2020 у справі №903/342/20 - скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову.

Витрати зі сплати судового збору за розгляд позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на відповідача, згідно вимог ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 272, 273, 275, 276, 277, 278, 279, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду Волинської області від 30.10.2020 у справі №903/342/20 задоволити.

2. Рішення Господарського суду Волинської області від 30.10.2020 у справі №903/342/20 скасувати. Прийняти нове рішення, яким позов задоволити.

3. Стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Волиньгаз" (43000, м. Луцьк, вул. І. Франка, 12, ) на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1, ) 113 462 427, 06 грн, з яких 96 121 554, 80 грн заборгованості, 5 787 200, 05 грн 3% річних, 11 553 672, 21 грн інфляційних втрат.

4. Стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Волиньгаз" (43000, м. Луцьк, вул. І.Франка, 12, ) на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський узвіз 9/1, ) 735 700, 00 грн. витрат на оплату судового збору за подання позовної заяви та 1 008 525, 00 грн. витрат на оплату судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Господарському суду Волинської області видати наказ.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду, відповідно до ст.ст. 287-291 ГПК України.

7. Справу №903/342/20 повернути Господарському суду Волинської області.

Повний текст постанови складений "23" лютого 2023 р.

Головуючий суддя Розізнана І.В.

Суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Грязнов В.В.