ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

27 лютого 2023 року м. Черкаси Справа № 925/254/23

Суддя Господарського суду Черкаської області Зарічанська З.В., розглянувши матеріали позовної заяви Керівника Харківської окружної прокуратури Харківської області, Григорівське шосе, 52, м. Харків, 61098, в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає

позивач - Мереф`янська міська рада, ідентифікаційний код 04058692, вул. Дніпровська, 213, м. Мерефа, Харківська обл.,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджигазтрейд", ідентифікаційний код 43729979, вул. Байди Вишневецького, 37, м. Черкаси, 18001,

про визнання недійсними додаткових угод до договору про закупівлю, стягнення 125 980,79 грн,

УСТАНОВИВ:

21.02.2023 до Господарського суду Черкаської області надійшла позовна заява Керівника Харківської окружної прокуратури Харківської області, в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає Мереф`янська міська рада до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджигазтрейд" з вимогами:

- Визнати недійсною додаткову угоду № 1 від 25.01.2022 до договору № 006-ЕГТ-22/Е від 21.12.2021, укладену між Мереф`янською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерджигазтрейд".

- Визнати недійсною додаткову угоду № 3 від 08.02.2022 до договору № 006-ЕГТ-22/Е від 21.12.2021, укладену між Мереф`янською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерджигазтрейд".

- Визнати недійсною додаткову угоду № 4 від 04.10.2022 до договору № 006-ЕГТ-22/Е від 21.12.2021, укладену між Мереф`янською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерджигазтрейд".

- Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджигазтрейд" на рахунок Мереф`янської міської ради 125 980,79 грн, сплачених за непоставлений товар за договором про постачання електричної енергії споживачу № 006-ЕГТ-22/Е від 21.12.2021.

Позовну заяву прокурор обґрунтовує тим, що 21.12.2021 між позивачем та відповідачем підписано Договір № 006-ЕГТ-22/Е про постачання електричної енергії споживачу на загальну суму 6 521 365,76 грн. Після підписання вказаного Договору між сторонами укладено Додаткові угоди № 1-4, якими, на думку прокурора, неправомірно збільшено ціну електричної енергії, що призвело до зменшення обсягів її постачання.

В обґрунтування підстав для представництва інтересів держави в особі Мереф`янської міської ради, прокурор зазначає, що внаслідок укладення позивачем з ТОВ "Енерджигазтрейд" додаткових угод до договору про закупівлю штучно створено передумови для подальшого нераціонального та неефективного використання коштів місцевого бюджету, та грубо порушено вимоги, встановлені Законом України "Про публічні закупівлі", насамперед, закріплені в статті 3 Закону принципи максимальної економії та ефективності закупівлі. Так, на думку прокурора, необґрунтоване, належним чином документально не підтверджене та таке, що суперечить фактичному коливанню ринкових цін на електричну енергію впродовж періоду із січня 2022 по грудень 2022 року, підвищення ціни закуповуваної продукції фактично нівелює економію бюджетних коштів, досягнуту проведенням відкритих торгів, спотворює призначення та мету цього та інших інститутів публічних закупівель.

Прокурор зазначає, що результатом протиправних дій відповідача стало необґрунтоване підвищення ціни на товар, що саме по собі суперечить принципу економії бюджетних коштів. Відтак, безпідставне укладення додаткових угод до договору про закупівлю та підвищення на їх підставі ціни за одиницю товару у даному випадку порушує інтереси держави у сфері контролю за ефективним та цільовим використанням бюджетних коштів, а дотримання у цій сфері суспільних відносин законодавства становить суспільний інтерес, тому захист такого інтересу відповідає функціям прокурора.

Прокурор стверджує, що оскільки закупівля здійснена за рахунок коштів міського бюджету, саме на Мереф`янську міську раду покладаються функції контролю за ефективністю використання фінансових ресурсів місцевого бюджету, в тому числі при проведенні публічних закупівель, а тому остання в даному випадку підлягає визнанню органом, уповноваженим на виконання функцій захисту інтересів держави (місцевого самоврядування) в розумінні Закону України "Про прокуратуру".

Як зазначає прокурор, Харківською окружною прокуратурою на адресу Мереф`янської міської ради надіслано повідомлення про намір звернення до суду в інтересах держави № 62-281вих-23 від 18.01.2023, в якому викладено обставини укладення додаткових угод до Договору та запропоновано звернутися до суду за захистом порушених інтересів територіальної громади. Копію повідомлення додано прокурором до позовної заяви. Втім, за твердженням прокурора, позивач на повідомлення належним чином не відреагував та будучи поінформованим про наявність порушення законодавства та інтересів територіальної громади, маючи достатній обсяг повноважень для звернення до суду за їх захистом, відповідних заходів не вжив, внаслідок чого останні до цього часу продовжують бути незахищеними.

Таким чином, прокурор вважає, що той факт, що Мереф`янська міська рада, уповноважена на виконання функцій контролю за ефективністю використання фінансових ресурсів місцевого бюджету, впродовж розумного строку після повідомлення прокурора не вжила жодних заходів, що мали б реальну спроможність захистити порушені інтереси територіальної громади, дозволяє дійти висновку про неналежне виконання останнім покладених на неї функцій. Такий стан речей утворює собою передбачений вимогами Конституції України та Закону України "Про прокуратуру" винятковий випадок, за якого порушення інтересів держави супроводжується неналежним виконанням уповноваженим органом функцій із їх захисту, що призводить до виникнення у прокуратури не лише права, а й обов`язку вжити заходів з представництва інтересів держави в суді.

24.02.2023 від Мереф`янської міської ради надійшла заява про повернення позовної заяви з доданими документами, в якій позивач зазначає, що твердження прокурора про те, що Мереф`янська міська рада проявила пасивність та не вжила жодних дій для захисту інтересів держави, є безпідставним та таким, що не відповідає дійсності.

Так, позивач підтверджує, що 27.01.2023 на адресу міської ради надійшло повідомлення Харківської окружної прокуратури в порядку ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" від 18.01.2023 № 62-281вих23 про вжиття заходів, яке було зареєстровано у вхідній кореспонденції 27.01.2023 за № 272. Відповідно до вказаного повідомлення, про результати розгляду цього листа та вжиті заходи необхідно проінформувати окружну прокуратуру в строк до 17.02.2023, в тому числі на електронну адресу.

Позивач стверджує, що за результатами розгляду повідомлення та проведеного аналізу документів, пов`язаних з закупівлею електричної енергії по договору № 006.ЕГТ-22/Е про постачання електричної енергії від 21.12.2021, Мереф`янською міською радою було надіслано на адресу ТОВ "Енерджигазтрейд" лист-вимогу від 13.02.2023 № 593 про надання належних доказів обґрунтування коливання ціни електричної енергії, які підтверджують підстави збільшення ціни електричної енергії в рамках договору (додаткові угоди № 3 та 4 до договору), та за відсутності таких доказів, в силу приписів статті 670 ЦК України, в десятиденний термін повернути надмірно отримані кошти в рамках договору від 21.12.2021 у розмірі 113 539,36 грн на рахунок Мереф`янської міської ради. У разі ненадання доказів та/або неповернення коштів ТОВ "Енерджигазтрейд" у вказаний строк, Мереф`янська міська рада буде звертатися до суду за захистом порушених прав з вимогою про визнання додаткових угод № 3 та № 4 недійсними та стягнення з ТОВ "Енерджигазтрейд" грошових коштів у розмірі 113 539,36 грн. Копію вказаного Листа-вимоги позивачем долучено до заяви. Також позивачем надано докази направлення 15.02.2023 листа (вих. № 63) електронною поштою на електронну адресу Харківської окружної прокуратури з викладенням цих обставин.

Також, як стверджує позивач, Мереф`янською міською радою вживались заходи щодо виділення додаткових коштів на сплату судового збору у 2023 та здійснення планових асигнувань на березень 2023 року для сплати судового збору за подання позову до суду. Вказане позивач підтверджує копією платіжної інструкції від 23.02.2023 № 318 на суму 8 052 грн з призначенням платежу: *;101;04058692;2800; Судовий збір, за позовом Мереф`янська міська рада, Господарський суд Черкаської області.

Відтак позивач зазначає, що з огляду на позовну заяву Харківської окружної прокуратури випливає, що прокуратурою вже 14.02.2023 зареєстровано позов у вихідній кореспонденції за № 62-736 вих-23, а отже Мереф`янській міській раді не було надано розумних строків після повідомлення прокурора, для можливості відреагувати на повідомлення, саме шляхом звернення до суду за захистом інтересів територіальної громади. Тому вважає, за вказаних обставин, що у Харківської окружної прокуратури відсутні передбачені законодавством виключні підстави, коли прокурор може звернутись до суду в інтересах держави в особі Мереф`янської міської ради. Крім того, позивач вважає, що позов Харківської окружної прокуратури поданий передчасно, в зв`язку з тим, що Мереф`янська міська рада з метою захисту порушених прав територіальної громади готує відповідний позов до ТОВ "Енерджигазтрейд" про визнання додаткових угод недійсними та стягнення з ТОВ "Енерджигазтрейд" грошових коштів у розмірі 113 539,36 грн, який буде передано до Господарського суду Черкаської області в найближчій час, оскільки судовий збір за подання позову вже сплачено 23.02.2023.

Розглядаючи позов Керівника Харківської окружної прокуратури Харківської області та заяву Мереф`янської міської ради про повернення позовної заяви, суддя зазначає таке.

Згідно зі ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює: 1) підтримання публічного обвинувачення в суді; 2) організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляд за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку; 3) представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави" висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте, держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Наведене Конституційним Судом України розуміння поняття "інтереси держави" має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Таким чином, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, від 26.07.2018 у справі № 926/1111/15, від 08.02.2019 у справі № 915/20/18).

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII "Про прокуратуру", який набрав чинності 15 липня 2015 року. Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина третя). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Аналіз ч. 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", який визначає підстави для звернення прокурора до суду свідчить, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох "виключних" випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Нездійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

У Рішенні від 05 червня 2019 року № 4-р(II)/2019 Конституційний Суд України вказав, що Конституцією України встановлено вичерпний перелік повноважень прокуратури, визначено характер її діяльності і в такий спосіб передбачено її існування і стабільність функціонування; наведене гарантує неможливість зміни основного цільового призначення вказаного органу, дублювання його повноважень/функцій іншими державними органами, адже протилежне може призвести до зміни конституційно визначеного механізму здійснення державної влади її окремими органами або вплинути на обсяг їхніх конституційних повноважень.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Згідно з ч. 4, 7 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень. У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Частина 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва.

Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі 912/2385/18.

Прокурор у позовній заяві зазначив, що підставою реалізації прокурором представницьких функцій стало те, що Мереф`янська міська рада, уповноважена на виконання функцій контролю за ефективністю використання фінансових ресурсів місцевого бюджету, впродовж розумного строку після повідомлення прокурора не вжила жодних заходів, що мали б реальну спроможність захистити порушені інтереси територіальної громади.

Проте зі змісту повідомлення в порядку ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" від 18.01.2023 № 62-281вих-23 випливає, що перший заступник керівника окружної прокуратури надав Мереф`янській міській раді розумний строк для вжиття заходів з метою захисту інтересів територіальної громади - до 17.02.2023. Проте керівник окружної прокуратури, не дочекавшись спливу строку, наданого Мереф`янській міській раді для вжиття заходів з метою захисту інтересів територіальної громади, подав даний позов.

В той же час Мереф`янська міська рада, на виконання вимог прокурора вживала у вказаний строк заходи, а саме направила відповідачу 13.02.2023 № 593 Листа-вимогу.

Направлення претензій боржнику є звичайною та розумною практикою ділового обороту, обумовленою бажанням і можливістю врегулювання спорів мирним шляхом з метою уникнення тривалих судових процесів.

У подальшому Мереф`янська міська рада сплатила судовий збір, що безпосередньо свідчить про намір звернення до суду з позовом для захисту інтересів територіальної громади самостійно.

Будь-яких ознак того, що позивач не має наміру самостійно звернутися до суду за захистом порушених інтересів держави матеріали справи не містять, навпаки позивач надав докази свого наміру звернення до суду самостійно.

З огляду на викладене, суддя вважає, що звернувшись до суду із цим позовом, прокурор діяв саме як альтернативний суб`єкт звернення, замінивши позивача, який може самостійно захищати інтереси держави у суді, і фактично усунувши можливість подання позову останнім, а підстави для самостійного звернення до суду мають штучно створений характер.

Враховуючи викладене, суддя дійшов висновку, що прокурором всупереч вимогам ч. 4 ст. 53 ГПК України, ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" у позовній заяві не доведено невжиття Мереф`янською міською радою належних заходів щодо захисту інтересів територіальної громади протягом розумного строку та відповідно не обґрунтовано підстави для звернення до суду з позовом саме прокурором.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

На підставі викладеного, суддя дійшов висновку, що подана позовна заява підлягає поверненню.

Згідно з ч. 8 ст. 174 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись ст. 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Керівника Харківської окружної прокуратури Харківської області в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає Мереф`янська міська рада та додані до неї документи повернути прокурору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня підписання.

Копії ухвали направити сторонам, Харківський окружній прокуратурі разом з позовною заявою та додатками до неї.

Суддя Зоя ЗАРІЧАНСЬКА