У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

27 лютого 2023 року м. Чернігівсправа № 927/292/23

Суддя Шморгун В. В., розглянувши матеріали позовної заяви № 85 від 16.02.2023

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Ніжинський жиркомбінат»,

, вул. Прилуцька, 2, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Хлібний двір»,

УНП 191771727, вул. Кузьми Мініна, 21/2-209, м. Мінськ, Республіка Білорусь, 220141,

поштова адреса: вул. Притицького, 62, корп. 2, ком. 633, м. Мінськ, Республіка Білорусь, 220140

Предмет спору: про стягнення 20 271,00 дол. США,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Приватне акціонерне товариство «Ніжинський жиркомбінат» звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібний Двір» про стягнення 20 271,00 дол. США заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов контракту № 08/10/2021 від 08.10.2021 в частині своєчасної оплати товару.

Пунктом 7.4 Контракту передбачено, що у всьому іншому, що не передбачено даним Контрактом, сторони керуються діючим законодавством України.

Отже, при вирішенні спорів сторони керуються Законами України та Господарсько процесуальним кодексом України.

Пунктом 1.3 Контракту сторони визначили умови поставки: DAP кордон України Республіка Білорусь (з/д станція прикордонпереходу Тєрюха) згідно умов Інкотермс 2010.

Згідно із п. 2.1 Контракту поставка товару здійснюється залізничним транспортом насипом в залізничних вагонах-зерновозах ) (далі вагони). Базис поставки товару DAP кордон України Республіки Білорусь, залізничні станції Горностаївка (Україна). Зі сторони Республіки Білорусь станціями переходу через митний кордон є станція Терюха згідно умовам Інкотермс 2010.

Отже враховуючи положення частини п`ятої статті 29 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Подібний за змістом правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 21.09.2020 у справі № 916/363/20, від 24.02.2021 у справі № 912/354/20.

Згідно ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Наведені вище умови контракту свідчать, що базисом поставки товару є DAP кордон України Республіки Білорусь, залізничні станції Горностаївка (Україна). Зі сторони Республіки Білорусь станціями переходу через митний кордон є станція Терюха згідно умовам Інкотермс 2010.

Відповідно умови контракту № № 0/10/2021 передбачають місце виконання контракту станція Горностаївка (Чернігівська область, Україна), за таких обставин розгляд справи повинен здійснюватися Господарським судом Чернігівської області.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Відповідно до пункту 12 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 (далі Правила № 270) поштові відправлення поділяються на дві групи: (1) внутрішні (пересилаються в межах України) та (2) міжнародні (пересилаються за межі України, надходять до України, переміщуються через територію України транзитом). До внутрішніх поштових відправлень належать, зокрема, листи - прості, рекомендовані, з оголошеною цінністю; до міжнародних поштових відправлень, зокрема, листи - прості, рекомендовані (пункт 8 Правил № 270).

При цьому за змістом пунктів 19, 59 - 61 Правил № 270 можливість надсилання оператором поштового зв`язку листів з описом вкладення передбачена тільки для внутрішніх поштових відправлень. Тобто до інших видів листів опис вкладення не передбачений.

Отже, міжнародні поштові відправлення (у тому числі листи) виділено в окрему групу, щодо якої чинними в Україні правилами надання послуг поштового зв`язку не передбачено можливості надсилання кореспонденції з описом вкладення, що унеможливлює виконання вимог положень підпункту "г" пункту 2 частини 1-1 Переліку № 1172 при надсиланні рекомендованого поштового відправлення нерезиденту України, яким є відповідач.

Одночасно статтею 13 Закону України "Про поштовий зв`язок" встановлено, що у договорі про надання послуг поштового зв`язку, якщо він укладається у письмовій формі, та у квитанції, касовому чеку тощо, якщо договір укладається в усній формі, обов`язково зазначаються найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість. Договір про надання послуги поштового зв`язку вважається укладеним після оплати користувачем вартості цієї послуги, якщо інше не передбачене відповідними договорами.

У пункті 2 Правил № 270 визначено, що рекомендоване поштове відправлення - реєстрований лист (рекомендований лист), поштова картка, бандероль, дрібний пакет, мішок "М", які приймаються для пересилання без оцінки відправником вартості його вкладення; розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку.

Отже, з аналізу статті 13 Закону України "Про поштовий зв`язок", пункту 2 Правил № 270 вбачається, що квитанція або касовий чек (в яких зазначено найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість, адресат) є доказами надіслання відповідного міжнародного поштового відправлення.

Аналогічний висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.02.2019 у справі № 910/7308/16 та від 10.09.2019 у справі № 925/410/19.

Вимоги ст. 172 Господарського процесуального кодексу України носять імперативний характер, обов`язковий до виконання позивачем, який звертається з позовом до суду (крім випадків застосування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, у встановленому нормами Господарського процесуального кодексу України, порядку).

При цьому приписами Господарського процесуального кодексу України не встановлено надсилання копії позовної заяви та доданих до неї документів саме за допомогою пересилання Укрпоштою, такий обов`язок може бути виконаний позивачем й іншими поштовими компаніями, через інші країни тощо.

Наведені позивачем причини щодо неможливості відправлення поштової кореспонденції до Республіки Білорусь з огляду на нездійснення таких відправлень з цією країною, не можуть бути підставою для розгляду та вирішення справи судом без забезпечення права відповідача на відповідний судовий захист, реалізацію своїх процесуальних прав, оскільки призведе до порушення норм Господарського процесуального кодексу України щодо рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності сторін.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Як доказ направлення позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу, позивач до позовної заяви додав копію скріншоту направлень засобами електронної пошти на електронну адресу, яку позивач зазначає як адресу електронної пошти відповідача.

Однак доказів, що вказана електронна пошта є офіційною електронною поштою відповідача на момент подання позову, позивачем суду не надано.

При цьому вказане направлення засобами електронного зв`язку не містить належних доказів направлення усіх додатків до позовної заяви.

Таким чином, враховуючи викладене вище, суд не вважає належними доказами надані позивачем докази направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів засобами електронного зв`язку.

Отже, позивач не надав належних доказів відправлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів у розумінні п. 1 ч. 1 ст. 164 та ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до приписів ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

У справах "Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany", "Kreuz v. Poland", Пелевін проти України, Наталя Михайленко проти України та інших Європейський суду з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. У цьому відношенні Високі Договірні Сторони користуються певними межами свободи розсуду, хоча остаточне рішення про те, чи було дотримано вимог Конвенції, має виносити Суд. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права. Крім того, обмеження суперечитиме пункту 1 статті 6, якщо воно не ставить законної мети і якщо не забезпечено відповідного пропорційного співвідношення між застосованими засобами та поставленою метою (див. згадане вище рішення у справі Вайт і Кеннеді проти Німеччини, п. 59; рішення у справі Т. Р. та К. М. проти Сполученого Королівства (T.P. and K.M. v. The United Kingdom) [GC], № 28945/95, п. 98, ECHR 2001; а також у справі Z. Та інші проти Сполученого Королівства (Z. And Others v. The United Kingdom) [GC], № 29392/95, п. 93, ECHR 2001). Якщо дане обмеження відповідає таким принципам, то воно не становить порушення статті 6.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст. 162, 164, 174, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі суду, шляхом подання до суду та іншим учасникам у порядку, визначеному ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України, заяви про усунення недоліків, яка повинна містити докази направлення відповідачу копії позовної заяви та всіх доданих до неї документів.

Докази направлення відповідачу вказаних документів надати суду у встановлений судом п`ятиденний строк.

3. Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 4, 6 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою. Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

4. Звернути увагу учасників справи, що відповідно до приписів ч. 5,6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням п. 17.1, 17.4, 21, 22, 23 пункту 1 розділу ХІ Перехідних Положень Господарського процесуального кодексу України, п. 5.6, 5.8, 17, 37 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та оголошення Вищої ради правосуддя від 04.09.2021 про початок функціонування її підсистем (модулів), учасникам справи (їх представникам), які зареєстрували електронний кабінет, судові рішення в паперовій формі не надсилаються і не вручаються. Суд надсилає такі рішення в електронній формі до електронного кабінету таких осіб, і вони вважаються врученими в день отримання повідомлення про доставку копії судового рішення на офіційну електронну адресу учасника справи (його представника), з якого і починається перебіг процесуального строку, встановленого законом або судом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 27.02.2023 та оскарженню не підлягає.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В. В. Шморгун