ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2023 р. Справа №914/2496/22

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Желік М.Б.

суддів Орищин Г.В.

Галушко Н.А.

за участю секретаря судового засідання Гуньки О.П.

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» б/н від 19.12.2022 (вх.ЗАГС №01-05/3129/22 від 20.12.2022)

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 06.12.2022 (суддя Мазовіта А.Б., повний текст складено 06.12.2022)

у справі № 914/2496/22

за позовом: Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», м.Львів;

до відповідача: Комунального підприємства «Червоноградтеплокомуненерго», м.Червоноград, Львівська область;

про: стягнення 7 163 738,50 грн.

за участю представників: не з`явились

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» звернулося до Господарського суду Львівської області із позовом до Комунального підприємства «Червоноградтеплокомуненерго» про стягнення 7 163 738,50 грн.

Разом із позовною заявою АТ «ОГС «Львівгаз» подав суду клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання позову до ухвалення рішення у справі у зв`язку з накладенням арешту на грошові кошти товариства в межах виконавчого провадження. До клопотання додано копії постанов ВП №69868544 від 15.09.2022 про відкриття виконавчого провадження та про арешт коштів боржника.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 11.10.2022 відмовлено в задоволенні клопотання АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про відстрочення сплати судового збору за подання даного позову до ухвалення судового рішення у справі, позовну заяву АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» залишено без руху у зв`язку з неподанням до матеріалів позову належних доказів, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 06.12.2022 позовну заяву АТ ОГС «Львівгаз» до КП «Червоноградтеплокомуненерго» про стягнення 7 163 738,50 грн. повернуто позивачу у відповідності до ст.174 ГПК України у зв`язку з тим, що позивач не усунув недоліків позовної заяви.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач звернувся до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 06.12.2022 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що полягає у наступному:

- суд першої інстанції порушив статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод обмежив право АТ «Львівгаз» на доступ до суду, проявивши надто формальне відношення та не вирішивши питання чи була у позивача можливість сплатити велику суму судового збору;

- на момент подачі позову в АТ «Львівгаз» було накладено арешт на всі грошові кошти в межах виконавчого провадження №69868544, а звернення АТ «Львівгаз» з позовом до відповідача про стягнення заборгованості зумовлене необхідністю додаткового поступлення грошей на рахунки АТ «Львівгаз» з метою виконання судового рішення наказу №914/1974/17 від 14.09.2022, тому повернення позовної заяви АТ «Львівгаз» не відповідає завданням господарського судочинства і є неправомірним обмеженням доступу до правосуддя;

- Законом України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» встановлено мораторій протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, на підвищення для всіх категорій споживачів тарифів на послуги з розподілу природного газу і, оскільки АТ «Львівгаз» отримує грошові кошти лише з тарифу на розподіл природного газу, товариство не в змозі платити грошові кошти за відсутності таких надходжень.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.12.2022 справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: Желік М.Б. - головуючий суддя, члени колегії судді Орищин Г.В., Галушко Н.А.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 26.12.2022 апеляційну скаргу АТ ОГС «Львівгаз» залишено без руху, встановлено скаржнику строк протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення встановлених недоліків, а саме для надання суду доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1984,80 грн.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 16.01.2023, після усунення скаржником недоліків апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження, призначено розгляд справи на 15.02.2023.

07.02.2023 на адресу суду надійшов відзив Комунального підприємства «Червоноградтеплокомуненерго» на апеляційну скаргу, у якому заявлений у позові відповідач просить залишити оскаржену ухвалу без змін з огляду на те, що скаржник не є суб`єктом, на якого поширюється дія статті 8 Закону України «Про судовий збір», а предметом позову не є захист соціальних трудових, сімейних, житлових прав чи відшкодування шкоди здоров`ю, натомість, предметом спору є стягнення 7 163 738,50 грн. Окрім того, наведені заявником доводи не підтверджені належними доказами, які б свідчили про неможливість сплати судового збору і обставини, зазначені у клопотанні, не є безумовною підставою для відстрочення сплати судового збору, оскільки не підтверджують з достовірністю скрутний матеріальний стан заявника, що перешкоджає йому виконати вимоги законодавства щодо сплати судового збору. Також КП «Червоноградтеплокомуненерго» покликається на правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18.

В судове засідання 15.02.2023 сторони не з`явились, хоча були належним чином та завчасно повідомлені про дату, час та місце судового засідання.

Так, скаржнику 17.01.2023 було направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі на електронну адресу АТ «Львівгаз», зазначену в апеляційній скарзі, а також на електронну адресу представника скаржника адвоката Андрія Бандирського, зазначену у заяві про усунення недоліків апеляційної скарги.

Окрім того, ухвалу про відкриття провадження у справі та призначення судового засідання на 15.02.2023 в електронному вигляді було доставлено до сторонам у підсистемі «Електронний суд» 17.01.2023, що підтверджується відповідними довідками, сформованими в Автоматизованій системі діловодства суду.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, належне повідомлення сторін про дату, час та місце судового засідання, колегія суддів ухвалила здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності представників сторін за наявними у справі матеріалами.

15.02.2023, після закінчення судового засідання у справі, через підсистему «Електронний суд» надійшла заява КП «Червоноградтеплокомуненерго» про розгляд справи без участі представника за наявними матеріалами із врахуванням поданого відзиву.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, взявши до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, а відтак оскаржувану ухвалу слід залишити без змін, з огляду на наступне.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено в Законі України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання позовних заяв майнового характеру, що подаються до господарських судів, судовий збір сплачується в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з 1 січня 2022 року установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 2 481,00 грн.

Як вбачається з копії позовної заяви, предметом заявленого позову є майнова вимога, а саме стягнення заборгованості в розмірі 7 163 738,50 грн., отже, за подання до господарського суду позовної заяви АТ «ОГС «Львівгаз» сплаті підлягав судовий збір у розмірі 107 456,08 грн.

Відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справах за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці, батьки які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитинну віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної полум`я сім`ї, особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій.

Із системного аналізу змісту зазначеної норми вбачається, що положення підпунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення підпункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (такий висновок про застосування статті 8 Закону України «Про судовий збір» наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18).

Необхідно зазначити, що встановлений статтею 8 Закону України «Про судовий збір» перелік умов, для звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення є вичерпним.

Колегія суддів апеляційної інстанції відхиляє доводи апелянта про те, що відмова у відстроченні сплати судового збору є неправомірним позбавленням права на доступ до правосуддя.

Так, необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, що узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України», право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення від 28 травня 1985 року у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства» (пункт 57).

Також Європейський суд з прав людини в рішенні «Креуз проти Польщі» у справі 28249/95 від 19.06.2001 зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Оскільки АТ «ОГС «Львівгаз» (позивач у цій справі) є юридичною особою, а предметом спору не заявлено захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, чи відшкодування шкоди здоров`ю, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення поданого клопотання про відстрочення сплати судового збору.

При цьому, в такому випадку відсутність правових підстав для відстрочення сплати судового збору не пов`язана з майновим критерієм, тому відсутня також необхідність встановлення факту реальної можливості позивача оплатити суму судового збору (дослідження обставин щодо накладення у виконавчому провадженні арешту на грошові кошти позивача в межах суми звернення стягнення за виконавчим документом).

Відтак, встановивши, що у встановлений в ухвалі про залишення позовної заяви строк на усунення недоліків позивач не сплатив судового збору за подання позовної заяви у встановленому законом порядку та розмірі, тобто, не усунув встановлені судом недоліки, місцевий господарський суд обґрунтовано повернув позовну заяву на підставі частини четвертої статті 174 ГПК України.

Відповідно до п.п.1, 2 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно із п.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи наведене, зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи, беручи до уваги межі перегляду оскаржуваної ухвали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, а оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.

В порядку положень ст.129 ГПК України сплачений скаржником за подання апеляційної скарги судовий збір слід покласти на скаржника.

Відповідно до ч.5 ст.240 ГПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 269, 270, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні вимог апеляційної скарги Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» б/н від 19.12.2022 (вх.ЗАГС №01-05/3129/22 від 20.12.2022) відмовити.

2. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 06.12.2022 у справі №914/2496/22 залишити без змін.

3. Судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст. 287, 288 ГПК України протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 23.02.2023.

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Орищин Г.В.

суддя Галушко Н.А.