ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2023 р. Справа№ 910/6266/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Грека Б.М.

Полякова Б.М.

Секретар судового засідання: Гудько А.В.

За участю представників учасників справи:

від Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд»: Єзута К.С. - за довіреністю № 056/24-1335 від 14.12.2022;

від Товариства з обмеженою відповідальністю «Київенерго-Борг»: не з`явилися.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальності «Київенерго-Борг» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.09.2022 у справі № 910/6266/22 (суддя Омельченко Л.В., повний текст ухвали складено та підписано - 31.10.2022)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Київенерго-Борг»

до Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд»

про відкриття провадження у справі про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її постановлення

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.09.2022 у справі № 910/6266/22 (суддя Омельченко Л.В., повний текст ухвали складено та підписано - 31.10.2022) відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Київенерго-Борг» у відкритті провадження у справі про банкрутство Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд».

Судове рішення прийнято з посиланням на приписи ст.ст. 1, 35, 39 Кодексу України з процедур банкрутства (надалі - КУзПБ) та мотивоване тим, що матеріали справи містять докази, які свідчать про наявність спору про право, а відтак, відсутні правові підстави для відкриття провадження у справі про банкрутство Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд».

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із вищевказаною ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальності «Київенерго-Борг» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.09.2022 у справі № 910/6266/22 та передати справу № 910/6266/22 на розгляд Господарського суду міста Києва.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

07.02.2023 через управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» надійшов відзив на апеляційну скаргу, у відповідності до якого останнє просить суд, залишити апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальності «Київенерго-Борг» без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.09.2022 у справі № 910/6266/22 - без змін.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.12.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальності «Київенерго-Борг» передано для розгляду колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Грек Б.М., Поляков Б.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2022 у справі № 910/6266/22 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/6266/22 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Київенерго-Борг» до Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» про відкриття провадження у справі про банкрутство; відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальності «Київенерго-Борг» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.09.2022 у справі № 910/6266/22 до надходження матеріалів справи № 910/6266/22 до Північного апеляційного господарського суду.

16.01.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/6266/22.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.01.2023 у справі № 910/6266/22, поміж іншого, задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальності «Київенерго-Борг» та поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 28.09.2022 у справі № 910/6266/22; відкрито апеляційне провадження у даній справі; розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальності «Київенерго-Борг» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.09.2022 у справі № 910/6266/22 призначено на 15.02.2023.

Явка представників учасників справи

У судове засідання 15.02.2023 з`явився представник Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд».

15.02.2023 у судове засідання не з`явився представник Товариства з обмеженою відповідальності «Київенерго-Борг», який повідомлявся про час, місце та дату судового засідання завчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Нормами ст. 120 ГПК України передбачено можливість повідомлення сторін про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії шляхом направлення повідомлень на адресу електронної пошти та з використанням засобів мобільного зв`язку.

Слід зазначити, що копія ухвали Північного апеляційного господарського суду від 19.01.2023 у справі № 910/6266/22 була надіслана судом апеляційної інстанції на електрону адресу учасників справи, що підтверджується роздруківкою електронного листування.

При цьому, суд апеляційної інстанції виходить з того, якщо учасник справи надав суду електронну адресу, зазначивши її у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник справи бажає/не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них.

З огляду на зазначене, суд, який комунікує з учасником справи з допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Разом з тим, колегія суддів робить акцент на тому, що відповідно до приписів частин 6 та 7 статті 6 ГПК України: «Адвокати, реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку».

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків, має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Розумність строків розгляду справи повинна визначатися з огляду на конкретні обставини справи з урахуванням критеріїв, сформованих у практиці Суду, зокрема складності справи, поведінки сторін та відповідних державних органів (рішення Європейського суду з прав людини від 29.05.2008 «Якименко проти України»; рішення Європейського суду з прав людини від 21.12.2006 «Мороз та інші проти України» та інші).

Таким чином, враховуючи наявність у матеріалах справи доказів повідомлення учасників справи про час, місце та дату судового засідання, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті за участю представника Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд».

Клопотання заявлені учасниками справи

15.02.2023 на електронну пошту Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальності «Київенерго-Борг» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке обґрунтоване тим, що останнє отримало відзив на апеляційну скаргу лише 06.02.2023, а відтак, зважаючи на систематичні обмеження електропостачання у місті Києві та оголошення повітряних тривог у період з 06.02.2023, що є загальновідомими фактами, з метою реалізації прав, які надані учаснику справи ст. 42 ГПК України, зокрема, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду і заперечення проти заяв, клопотань і міркувань інших осіб, для підготовки та надання суду відповіді на відзив, скаржник просить суд відкласти розгляд справи № 910/6266/22 за апеляційною скарго ТОВ «Київенерго-Борг» на 20 (двадцять) днів.

Головуючим суддею (суддею-доповідачем) у судовому засіданні 15.02.2023 на обговорення ставиться питання про можливість задоволення клопотання Товариства з обмеженою відповідальності «Київенерго-Борг» про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 15.02.2023 представник Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» заперечував проти задоволення клопотання Товариства з обмеженою відповідальності «Київенерго-Борг» про відкладення розгляду справи, оскільки вважає його необґрунтованим та просить суд, відмовити у його задоволенні.

Розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальності «Київенерго-Борг» про відкладення розгляду справи, заслухавши думку представника Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд», колегія суддів дійшла висновку про відмову у його задоволенні, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 216 ГПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених ч. 2 ст. 202 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 202 ГПК України передбачено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Отже, стаття 202 ГПК України не передбачає в якості підстави для відкладення розгляду справи саме підготовку письмової відповіді на відзив на апеляційну скаргу.

При цьому, як зазначає Товариство з обмеженою відповідальності «Київенерго-Борг», останнє отримало відзив на апеляційну скаргу 06.02.2023, а отже, суд апеляційної інстанції вважає, що скаржника було достатньо часу для того, щоб підготувати у письмовому вигляді відповідь на відзив на апеляційну скаргу і подати її завчасно, а саме до 15.02.2023 з вмотивованим клопотанням про поновлення строку.

За таких обставин, заявлення Товариством з обмеженою відповідальності «Київенерго-Борг» клопотання про відкладення розгляду справи для підготовки письмової відповіді на відзив на апеляційну скаргу розцінюється судом як затягування стороною розгляду справи № 910/6266/22.

Колегія судів Північного апеляційного господарського суду також звертає увагу на положення статті 6 Конвенції, якими передбачено, що судові процедури при розгляді справи повинні бути справедливими, справа має бути розглянута в розумний строк, а також зважив на те, що в господарському судочинстві діє принцип ефективності судового процесу, який направлений на недопущення затягування розгляду справи.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02 вересня 2010 року, «Смірнова проти України» від 08 листопада 2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02 листопада 2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05 лютого 2004 року та інші).

Також, судом також врахований висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду від 04.09.2018 у справі № 915/593/17, згідно з яким, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальності «Київенерго-Борг» звертаючись до Господарського суду міста Києва із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» (ідентифікаційний код 31454734) заявляє вимоги до боржника на суму 1 713 907,49 грн з яких:

- 538 172,05 грн заборгованість, яку, за твердженням заявника, боржник має сплатити у відповідності до рішення Господарського суду міста Києва від 27.06.2014 у справі № 37/209-35/215, протоколу електронного аукціону UA-PS-2021-08-10-000016-3 та акту про придбання майна на аукціоні;

- 1 052 589,88 грн інфляційне збільшення боргу;

- 123 145,56 грн три проценти річних, нараховані заявником згідно з приписами ст. 625 Цивільного кодексу України.

Так, рішенням Господарського суду міста Києва від 27.06.2014 у справі № 37/209-35/215 позов було задоволено частково; стягнуто з Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» (04071, м. Київ, вул. Оболонська, 34, код 31454734) на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (01001, м. Київ, пл. І. Франка, 5, ідентифікаційний код 00131305) 667 565,64 грн боргу з урахуванням індексу інфляції, 157 761,16 грн пені, 6 875,38 грн три проценти річних, 1 533,64 грн державного мита та 106,45 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; провадження в частині стягнення 168 673,81 грн припинено; в іншій частині позову відмовлено.

В подальшому, 25.08.2021 відбувся електронний аукціон з продажу майна в процедурі банкрутства АТ «К.Енерго» (ідентифікаційний код 00131305) (попереднє найменування ПАТ «Київенерго» (ідентифікаційний код 00131305), а саме: дебіторської заборгованості банкрута за спожиту теплову енергію та супутні послуги на суму 241 900 394,18 грн Згідно протоколу електронного аукціону UA-PS-2021-08-10-000016-3 склад майна, що запропоноване на продаж, включає: право вимоги на дебіторську заборгованість за спожиту теплову енергію та супутні послуги (послуги теплової енергії, послуги центрального опалення, послуги гарячої води, послуги надання конденсату, послуги надання хімічно очищеної води), на суму 241 900 394,18 грн (деталізація у Додатку № 3 по Протоколу № 5 комітету кредиторів АТ «К.Енерго»).

Переможцем електронного аукціону стало Товариство з обмеженою відповідальністю «Спортсервіс-СТМ» (ідентифікаційний код 32826328), яке в подальшому змінило найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «Київенерго-Борг» (ідентифікаційний код 32826328).

30.08.2021 між Акціонерним товариством «К.Енерго» (ідентифікаційний код 00131305) в особі ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Паркулаба В.Г. та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спортсервіс-СТМ» (ідентифікаційний код 32826328) укладено акт про придбання майна на аукціоні.

Згідно з п. 1 акту від 30.08.2021 продавцем передано, а покупцем прийнято майно, що є предметом продажу на аукціоні UA-PS-2021-08-10-000016-3 по Лоту 71, який відбувся 25 серпня 2021 року, а саме: право вимоги на дебіторську заборгованість за спожиту теплову енергію та супутні послуги (послуги теплової енергії, послуги центрального опалення, послуги гарячої води, послуги надання конденсату, послуги надання хімічно очищеної води) на суму 241 900 394,18 грн (деталізація у додатку № 3 до протоколу № 5 комітету кредиторів АТ «К.ЕНЕРГО», а також у додатку № 1 до цього акту).

Відповідно до витягу, наданого заявником, з додатку № 1 до акту про придбання майна на аукціоні UA-PS-2021-08-10-000016-3 по лоту 71, який відбувся 25.08.2021, до ТОВ «Спортсервіс-СТМ» (ідентифікаційний код 32826328) було передано право вимоги, зокрема, щодо заборгованості Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» (ідентифікаційний код 31454734) в сумі 538 172,05 грн з поміткою: «є рішення суду, але виконавче провадження не відкрито на поточну дату, або строки на подання виконавчого документа пропущені, або виконавчі документи втрачені».

Відтак, на думку заявника, у Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» існує заборгованість на суму 538 172,05 грн перед Товариством з обмеженою відповідальності «Київенерго-Борг» у відповідності до рішення Господарського суду міста Києва від 27.06.2014 у справі № 37/209-35/215.

На підтвердження своїх посилань заявником подано наступні докази:

- копія протоколу електронних торгів;

- докази сплати гарантійного внеску; докази сплати повної вартості лота;

- копія акту про придбання майна на аукціоні; витяг з додатку до акту придбання майна на аукціоні;

- копія протоколу ТОВ «Спортсервіс-СТМ» про перейменування; копія виписки ТОВ «Київенерго-Борг»;

- докази сплати судового збору;

- копія рішення Господарського суду міста Києва від 27.06.2014 у справі № 37/209-35/215;

- докази авансування винагороди арбітражному керуючому;

- докази надсилання боржнику копії заяви і доданих до неї документів (оригінал чеку, опису).

Разом з тим, заперечуючи проти заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство боржник вказує, що Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» створено рішенням Київської міської ради від 01 березня 2001 року № 217/1194 «Про створення комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд», відповідно до якого підприємство є правонаступником Дирекції по утриманню та експлуатації житлових будинків маневреного фонду «КП «Київжитлоспецексплуатація».

У відповідності до Статуту КП «Спецжитлофонд» підприємство є юридичною особою, що заснована на комунальній власності територіальної громади міста Києва і підпорядковується Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Засновником та 100% власником підприємства є територіальна громада міста Києва, від імені якої виступає Київська міська рада.

Виконуючи статутні завдання між КП «Спецжитлофонд» та ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» у 2001 році було укладено договір на постачання теплової енергії у гарячій воді № 310916.

27.06.2014 Господарським судом міста Києва було прийнято рішення у справі № 37/209-35/215 за позовом ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» до КП «Спецжитлофонд» про стягнення заборгованості за договором на постачання теплової енергії у гарячій воді № 310916 від 01.07.2001 (за період з 01.05.2001 по 01.04.2004), яким позовні вимоги ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» задоволено частково та стягнуто з КП «Спецжитлофонд» борг.

12.08.2014 на виконання вищевказаного судового рішення видано відповідний наказ.

Постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві від 06.10.2014 закінчено виконавче провадження, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення, копію вказаної постанови направлено сторонам та до суду.

Зазначені дії відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві вказують на відсутність підстав для примусового виконання рішення суду, а отже, підтверджують добровільне виконання боржником рішення Господарського суду міста Києва від 27.06.2014.

Крім того, після винесення постанови Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві від 06.10.2014 та перегляду справи у апеляційному порядку Київським апеляційним господарським судом (07 жовтня 2014) пройшло більше трьох років, передбачених законодавством, і строк пред`явлення наказу до примусового виконання закінчився. Строк на повторне пред`явлення наказу до виконання в судовому порядку не продовжувався. Повторно наказ на виконання не подавався.

Відтак, як стверджує КП «Спецжитлофонд», ТОВ «Київенерго-Борг» не є його кредитором, який має вимогу щодо грошових зобов`язань КП «Спецжитлофонд», оскільки не було стороною ані судової справи № 37/209-35/215, ані стороною подальшого виконавчого провадження.

Поміж іншого, боржник вказує на те, що кредитором також не вчинялись дії стосовно заміни сторони виконавчого провадження, а отже, станом на момент подання вказаного відзиву, кредитор взагалі не має жодного відношення до зобов`язань КП «Спецжитлофонд» по рішенню Господарського суду міста Києва від 27.06.2014 у справі № 37/209- 35/215.

Таким чином, на думку КП «Спецжитлофонд», правові підстави для погашення зазначеної в заяві кредитора заборгованості у нього взагалі відсутні.

Також боржник зазначає про розбіжність суми заявленої кредитором заборгованості КП «Спецжитлофонд», а саме: відповідно до рішення Господарського суду міста Києва від 27.06.2014 у справі № 37/209- 35/215 заборгованість КП «Спецжитлофонд» за договором № 310916 від 01.07.2001 становить 833 842,37 грн, водночас, згідно ж пункту 106 додатку № 1 до акту про придбання майна на аукціоні UА- Р8-2021-08-10-000016-3 по лоту 71, доданого кредитором до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, придбане право вимоги до КП «Спецжитлофонд» становить 538 172,05 грн.

У відзиві на заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство боржник вказує, що ініціюючим кредитором не надано доказів, які підтверджують наявність у КП «Спецжитлофонд» заборгованості перед ТОВ «Київенерго-Борг» (на аукціоні, докази проведення якого подано кредитором, придбана заборгованість у розмірі 538 172,05 грн, що взагалі не відповідає сумі зобов`язань комунального підприємства по рішенню Господарського суду міста Києва від 27.06.2014 у справі № 37/209-35/215).

Разом з тим, однією з підстав для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство положення ч. 6 ст. 39 КУзПБ визначають те, що вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження.

Водночас, в бухгалтерському обліку Комунального підприємства не рахується будь-яка не сплачена заборгованість перед ПАТ «Київенерго» або перед ТОВ «Київенерго-Борг», що підтверджує добровільне виконання Комунальним підприємством рішення суду № 37/209-35/215 та сплату заборгованості ПАТ «Київенерго».

КП «Спецжитлофонд» зазначило, що зважаючи на той факт, що КП «Спецжитлофонд» не зобов`язано зберігати платіжні документи майже 8 (вісім) років (рахуючи від 2014 року), а банківська установа ПАТ «КБ «Хрещатик», в якій обслуговувалось Комунальне підприємство в період з 2013 по дату його ліквідації, 2 червня 2016 року за пропозицією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та за рішенням Національного банку України ліквідована, наразі відсутня технічна можливість підтвердити факт виконання рішення суду платіжними документами. На підтвердження знищення платіжних документів, проведених ПАТ «КБ «Хрещатик» додається копія акту про знищення справ та документів від 29.01.2018.

Крім того, КП «Спецжитлофонд» також зазначає, що ст. 1 КУзПБ надає визначення терміну «боржник», а саме: це юридична особа або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав.

Однак, Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» не є юридичною особою, яка неспроможна виконати свої фінансові зобов`язання.

За твердженням боржника, станом на 28.09.2022 на рахунках Комунального підприємства розміщені грошові кошти загальною сумою: 4 369 801,83 грн, що значною мірою перевищує заявлену кредитором суму непогашеної заборгованості.

Проте, доводи боржника про наявність у нього грошових кошів, загальною сумою 4 369 801,83 грн, що значною мірою перевищує заявлену кредитором суму непогашеної заборгованості, є необґрунтованими оскільки боржником не доведено цю обставину належними та допустимими доказами.

Додана до додаткових пояснень довідка - інформація про залишки на рахунках у банківських установах за підписом головного бухгалтера боржника не може бути підтвердженням наявності коштів на поточних рахунках, оскільки цей документ не є первинним документом, а є інформаційним документом, отже він не відповідає вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а також вимогам Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ № 75 від 04.07.2018.

Слід зазначити, що належним доказом, який підтверджує наявність коштів особи на поточних рахунках у банківських установах є банківська виписка по рахунку, яка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мінюсту № 578/5 від 12.04.2012 (ст. 336 розд. І таблиці), зокрема, виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на рахунку особи - всі операції за рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної операції).

Також необхідно вказати, що боржником не доведено належними та допустимими доказами факт часткового чи повного виконання рішення Господарського суду міста Києва від 27.06.2014 у справі № 37/209-35/215, так як «Довідка про грошові зобов`язання КП «Спецжитлофонд» перед кредитором станом на 11.08.2022» за підписом головного бухгалтера боржника не може бути підтвердженням відсутності невиконаних грошових зобов`язань боржника, оскільки цей документ не є первинним документом, а є інформаційним документом, відтак, він не відповідає вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд», обговоривши доводи апеляційної скарги, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини даної господарської справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальності «Київенерго-Борг» не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

В силу ч. 1 ст. 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Порядок подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, а також перелік документів, які мають бути додані до вказаної заяви, визначені ст. 34 КУзПБ.

Згідно з ч. 1 ст. 35 КУзПБ у разі відсутності підстав для відмови у прийнятті, залишення без руху або для повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство господарський суд приймає заяву до розгляду, про що не пізніше п`яти днів з дня її надходження постановляє ухвалу, в якій, серед іншого, зазначається дата проведення підготовчого засідання суду. Також ухвалою про прийняття заяви про відкриття провадження у справі господарський суд має право вирішити питання про зобов`язання заявника, боржника та інших осіб надати суду додаткові відомості, необхідні для вирішення питання про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Порядок відкриття провадження у справі про банкрутство визначений ст. 39 КУзПБ.

За змістом ч.ч. 1-5 ст. 39 КУзПБ перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом. Неявка у підготовче засідання сторін та представника державного органу з питань банкрутства, а також відсутність відзиву боржника не перешкоджають проведенню засідання. У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи. Якщо провадження у справі відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість. У разі якщо до господарського суду до дня підготовчого засідання надійшло кілька заяв і одна з них прийнята судом до розгляду, інші ухвалою господарського суду приєднуються до матеріалів справи і розглядаються одночасно. У разі визнання вимог заявника необґрунтованими господарський суд оцінює обґрунтованість вимог інших заяв кредиторів, приєднаних до матеріалів справи, і вирішує питання про відкриття провадження у справі у порядку, передбаченому цією статтею. За результатами розгляду заяви про відкриття провадження у справі та відзиву боржника господарський суд постановляє ухвалу про: відкриття провадження у справі; відмову у відкритті провадження у справі.

Системний аналіз ст.ст. 1, 8, 34, 39 КУзПБ свідчить про те, що правовими підставами для відкриття провадження у справі про банкрутство є: наявність грошового зобов`язання боржника перед кредитором, строк виконання якого сплив на дату звернення кредитора до суду; відсутність між кредитором та боржником спору про право стосовно заявлених вимог; до підготовчого засідання суду вимоги кредитора (кредиторів) боржником у повному обсязі не задоволені.

Отже, завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство є перевірка обґрунтованості вимог заявника (заявників) на предмет відповідності таких вимог поняттю «грошового зобов`язання» боржника перед ініціюючим кредитором; встановлення наявності спору про право; встановлення обставин задоволення таких вимог до проведення підготовчого засідання у справі.

Таким чином, зважаючи на обмеження строку проведення підготовчого засідання та стандартів доказування, які суд може використати на цій стадії процесу, подані кредитором до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство докази на підтвердження обґрунтованості вимог до боржника мають переконливо свідчити про відсутність спору про право щодо вимог ініціюючого кредитора та про наявність порушеного (невиконаного) господарсько-правового зобов`язання.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/1922/20.

Верховний Суд у наведеній постанові вказав, що відсутність спору про право, в розрізі процедури банкрутства, полягає у відсутності неоднозначності у частині вирішення питань щодо сторін зобов`язання, суті (предмету) зобов`язання, підстави виникнення зобов`язання, суми зобов`язання та структури заборгованості, а також строку виконання зобов`язання тощо.

Встановлення відсутності спору про право щодо вимог ініціюючого кредитора є необхідною передумовою для відкриття провадження у справі про банкрутство боржника. Протилежне матиме наслідком відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство у відповідності до ч. 6 ст. 39 КУзПБ, згідно із якою підставою для відмови у відкритті провадження у справі є те, що вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження.

Правова категорія «спору про право» яку з`ясовує суд у підготовчому засіданні перед відкриттям провадження у справі про банкрутство може бути виражена, як в процесуальній формі, про що свідчать судові акти, так і матеріально-правовій формі, що підтверджується юридичними фактами, які дозволяють зробити обґрунтований висновок про наявність суперечностей (розбіжностей) у структурі вимог кредитора, а відтак відсутності можливості, на цій стадії судового провадження, встановити дійсний стан суб`єктивного права кредитора та кореспондуючого йому суб`єктивного обов`язку боржника.

Разом з тим, при зверненні до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство заявником не дотримано вимог ст. 34 КУзБП, ст.ст. 73, 74 ГПК України, зокрема, не доведено належними та допустимими доказами, які б свідчили про відсутність спору про право щодо вимог ініціюючого кредитора, про наявність порушеного (невиконаного) господарсько-правового зобов`язання у заявленому розмірі, а також строку виконання зобов`язання. Також заявником не надано доказів підстави виникнення зобов`язання, суті (предмету) зобов`язання, суми зобов`язання та структури заборгованості.

Крім того, з доданих до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство доказів, зокрема, протоколу електронних торгів, акту та додатку № 1 до акту про придбання майна на аукціоні UА- Р8-2021-08-10-000016-3 по лоту 71, доданих заявником до заяви, не вбачається за можливе встановити підстави виникнення господарсько-правового зобов`язання КП «Спецжитлофонд» перед заявником у розмірі 538 172,05 грн, суті (предмету) зобов`язання, через невиконання (неналежне виконання) якого у боржника міг виникнути борг перед заявником у вказаному розмірі та структуру заборгованості. З доданих Товариством з обмеженою відповідальністю «Київенерго-Борг» до заяви доказів не вбачається за можливе встановити факт набуття права вимоги заявника до боржника про стягнення боргу, саме за рішенням Господарського суду міста Києва від 27.06.2014 у справі № 37/209-35/215, як і не вбачається за можливе встановити факт часткового чи повного виконання боржником рішення Господарського суду міста Києва від 27.06.2014 у справі № 37/209-35/215. Інші докази, які б підтверджували виникнення у боржника перед ініціюючим кредитором грошового зобов`язання у розмірі 538 172,05 грн заявником до суду не надано.

За таких обставин, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що наявні в матеріалах справи докази свідчать про наявність спору про право, а відтак, відсутні правові підстави для відкриття провадження у справі про банкрутство Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд».

При цьому, твердження апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених в ухвалі Господарського суду міста Києва від 28.09.2022 у справі № 910/6266/22 та у даному випадку скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції. Таким чином, апеляційні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Частиною 1 ст. 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду, вважає апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальності «Київенерго-Борг» необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва від 28.09.2022 у справі № 910/6266/22 підлягає залишенню без змін.

Розподіл судових витрат

Судовий збір за подачу апеляційної скарги, у відповідності до ст. 129 ГПК України, судом покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальності «Київенерго-Борг» залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.09.2022 у справі № 910/6266/22 залишити без змін.

3. Справу № 910/6266/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови складено та підписано - 27.02.2023.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді Б.М. Грек

Б.М. Поляков