РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.02.2023Справа № 910/8238/22
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЙМІС"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛІН ПОЙНТ"

про стягнення 236328,13 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛІН ПОЙНТ" (далі - відповідач) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЙМІС" (далі - позивач) боргу та санкцій за договором про транспортно-експедиторське обслуговування №Є20/10/21 від 20.10.2021, разом у сумі, що дорівнює вказаній вище ціні позову, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань повністю та вчасно оплатити надані йому послуги.

Ухвалою суду від 07.09.2022 відкрито провадження у даній справі за вказаними позовними вимогами, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачем було подано відзив на позовну заяву у якому він проти вимог позову заперечує повністю, вважає, що наданими з позовом доказами позивачем не доведено надання послуг по деяким Заявкам, а також за недоведеність факту настання строку для оплати певних послуг та надання цих послуг.

Відповідь на відзив позивачем не подавалась.

При розгляді справи судом враховано частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка визначає право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем як експедитором та відповідачем як клієнтом 20.10.2021 укладено Договір про транспортно-експедиторське обслуговування №Є20/10/21 (далі - Договір), за умовами п. 1.1 якого позивач зобов`язався надати відповідачу послуги з транспортно-експедиторського обслуговування експортних, імпортних, транзитних та інших вантажів відповідача, в тому числі з організації перевезень різними видами транспорту, перевалки у портах та надання інших узгоджених сторонами послуг.

У пункті 1.2 Договору сторони погодили, що послуги надаються на підставі заявки на організацію транспортно-експедиторських послуг та/або додаткової угоди до Договору (далі - Заявка) в якій вказуються: вид послуги, вид, найменування вантажу, відправник, отримувач, пункт відправлення та призначення вантажу, розмір плати Експедитору та інші погоджені Сторонами умови. Заявка, направлена/передана з використанням засобів електронного зв`язку прирівнюється до оригіналу. Замовлення (заявка) є невід`ємною частиною Договору. У випадку виникнення розбіжностей у тлумаченні умов за Договором, пріоритетними є умови (відомості), зазначені в Договорі.

Сторони погодили в п. 4.1 Договору, що оплата за цим Договором здійснюється Клієнтом протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту розвантаження автомобіля на підставі виставленого Експедитором рахунку, якщо інше не передбачено погодженою сторонами Заявкою, у національній валюті України - гривні.

У пункті 4.2 Договору вказано, що у випадку погодження Сторонами - вартості послуг Експедитора у грошовому еквіваленті в іноземній валюті, оплата наданих послуг здійснюється згідно курсу валюти НБУ на момент виставлення рахунку.

Сторони погодили у п. 4.3 Договору, що у випадку виникнення у Експедитора додаткових витрат, здійснених в інтересах Клієнта та пов`язаних з виконанням цього Договору, Експедитор виставляє Клієнту додаткові рахунки, які також підлягають оплаті в строк, передбачений п. 4.4 Договору.

Відповідно до п. 4.4 Договору клієнт оплачує рахунки експедитора протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту виставлення рахунку шляхом перерахунку грошових коштів на поточний рахунок експедитора, якщо інше не передбачено Заявкою. У випадку несплати рахунку клієнтом протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту його виставлення, експедитор залишає за собою право виставлення нового рахунку відповідно до курсу, діючого на день виставлення нового рахунку. Датою виставлення рахунку є дата відправлення електронної версії рахунку на електронну адресу клієнта, вказану в розділі 9.11 цього Договору та/або Заявці.

Позивач зазначає, що в ході співпраці по Договору ним було отримано від відповідача ряд Заявок на перевезення вантажу, зокрема:

- заявка на перевезення вантажу № Є04/111 від 04.11.2021 на перевезення 21 т 86 куб. м паперу за маршрутом м. Смолевичі (Білорусь) - м. Київ (Україна);

- заявка на перевезення вантажу № Є05/11 05.11.2021 на перевезення 23 т 86 куб. м паперу за маршрутом Slavosovsce (Словаччина) - м. Київ (Україна);

- заявка на перевезення вантажу № Є07/121 від 07.12.2021 на перевезення 21 т 86 куб. м паперу за маршрутом м. Смолевичі (Білорусь) - м. Київ (Україна);

- заявка на перевезення вантажу № Є08/12 від 08.12.2021 на перевезення 23 т 86 куб. м паперу за маршрутом Slavosovsce (Словаччина) - м. Київ (Україна);

- заявка на перевезення вантажу № Є17/12 від 17.12.2021 на перевезення 23 т 86 куб. м паперу за маршрутом Slavosovsce (Словаччина) - м. Київ (Україна).

Позивач зазначає, що ним у період з 20.10.2021 по 28.12.2021 на виконання відповідних Заявок було виконано свій обов`язок та надано відповідачу послуги з перевезення на суму 3500 Євро та 127976 грн. По результату наданих послуг відповідачу були надані відповідні акти приймання-передачі послуг та рахунки на оплату.

Так, позивач вказує, що згідно оформлених Заявок, сторони погодили наступні строки оплати наданих ним відповідачу послуг:

- заявка на перевезення вантажу № Є04/111 від 04.11.2021 - 2-3 дні після вивантаження автомобіля;

- заявка на перевезення вантажу № Є05/11 від 05.11.2021 - 2-3 дні після вивантаження автомобіля;

- заявка на перевезення вантажу № Є07/121 від 07.12.2021 - в день вивантаження автомобіля;

- заявка на перевезення вантажу № Є08/12 від 08.12.2021 - в день отримання товаросупровідних документів;

- заявка на перевезення вантажу № Є17/12 від 17.12.2021 - в день вивантаження автомобіля.

За твердженнями позивача, відповідно до міжнародних товарно-транспортних накладних CMR датами вивантаження автомобіля є: по заявці на перевезення вантажу № Є04/111 від 04.11.2021 - 12.11.2021; по заявці на перевезення вантажу № Є05/11 від 05.11.2021 - 15.11.2021; по заявці на перевезення вантажу N° Є07/121 від 07.12.2021 - 13.12.2021; по заявці на перевезення вантажу № Є08/12 від 08.12.2021 - 17.12.2021; по заявці на перевезення вантажу № Є17/12 від 17.12.2021 - 28.12.2021. Першим днем прострочення платежів позивач рахує: по заявці на перевезення вантажу № Є04/111 від 04.11.2021 - 16.11.2021; по заявці на перевезення вантажу № Є05/11 від 05.11.2021 - 19.11.2021; по заявці на перевезення вантажу № Є07/121 від 07.12.2021 - 14.12.2021; по заявці на перевезення вантажу № Є08/12 від 08.12.2021 - 18.12.2021; по заявці на перевезення вантажу № Є17/12 від 17.12.2021 - 29.12.2021.

Позивач каже, що відповідачем в порушення умов Договору та Заявок за якими було надано послуги з перевезення станом на день звернення з позовом не сплачено 111350 грн за отримані послуги. На відповідну суму боргу позивачем було нараховано 3% річних 2909,26 грн, 26349,78 грн пені та 25574,89 грн інфляційних втрат.

Заперечуючи проти вимог позову відповідачем надано наступні пояснення.

Відповідач погоджується, що позивачем були надані послуги за Договором № Є20/10/21 від 20.10.2021 лише по двом Заявкам на перевезення вантажу, а саме № Є07/12 від 7 грудня 2021 року на суму 37000 грн та № Є07/12 від 08 грудня 2021 року на суму 53976 грн, в наслідок чого були підписані обома сторонами договору Акти надання послуг № 1113Т від 13 грудня 2021 року та № 1140Т від 17 грудня 2021 року.

Позивачем був виставлений лише один рахунок на оплату № 1113Т від 13 грудня 2021 року в паперовому вигляді, який був сплачений відповідачем відповідно до платіжного доручення № 7637 від 16 грудня 2021 року в якому зазначено призначення платежу міжнародні транспортно-експедиційні послуги, рахунок на оплату № 1113Т від 13.12.2021 року. Інших рахунків в передбаченому порядку умовами договору на адресу відповідача не надходило.

У заявці на перевезення вантажу № Є08/12 від 8 грудня 2021 року в розділі «Сума, час, форма розрахунку» визначено « 53 976,00 грн. (п`ятдесят три тисячі дев`ятсот сімдесят шість гривень). Оплата по безготівковому розрахунку в день отримання оригіналів документів. Однак, як стверджує відповідач, будь-яких оригіналів документів стороною позивача не були надані відповідачу, а так само не був виставлений рахунок на оплату відповідно до вимог п. 4.1 Договору.

Відповідач каже, що матеріали справи не містять доказів надання оригіналів документів, а так само не містять доказів спрямування рахунку на оплату за послуги з перевезення по заявці № Є08/12 від 8 грудня 2021 року, а тому строк для оплати відповідачем ще не настав.

Щодо заявки на перевезення вантажу № Є05/11 від 5 листопада 2021 року, то відповідач каже, що вона не підписана з його сторони, а також не підписаний зі сторони відповідача Акт надання послуг № 959 від 15 листопада 2021 року, який не спрямовувався на адресу відповідача відповідно до умов Договору. Заявка на перевезення вантажу №Є04/11 від 4 листопада 2021 року підписана сторонами, але послуги не були надані, а так само Акт надання послуг № 960 від 12 листопада 2021 року, який не спрямовувався на адресу відповідача відповідно до умов Договору. Заявка на перевезення вантажу №Є17/12 від 17 грудня 2021 року підписана сторонами, але послуги не були надані та Акт надання послуг № 1185Т від 28 грудня 2021 року, який не спрямовувався на адресу відповідача відповідно до умов Договору.

Відповідач стверджує, що надані позивачем міжнародні товарно-транспортні накладні № CMR 0000546 від 10.11.2021, б/н від 10.11.2021, 0000612 від 09.12.2021, б/н від 14.12.2021 та б/н від 23.12.2021 не підтверджують факт виконання заявок на перевезення № Є05/11 від 5 листопада 2021 року, №Є04/11 від 4 листопада 2021 року, №Є17/12 від 17 грудня 2021 року, оскільки вказані документи не відповідають вимогам ст. 5,7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та не є належними і допустимими доказами.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає наступне.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 929 ЦК України та ст. 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Статтею 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як слідує з матеріалів справи, між сторонами було підписано Заявку на перевезення вантажу №Є04/11_1 від 04.11.2021 та визначено умови надання послуг (дата та час доставки: з11.11.2021 по 12.11.2021; сума, час, форма розрахунку: 37000 грн, оплата по безготівковому розрахунку 2-3 дні після вивантаження автомобіля; адреса розвантаження: м. Київ; адреса завантаження: Білорусь, Мінська обл., м.Смолевичі, вул. Торгова, 16; марка автомобіля та державний номер: MAN АВ82-33-3/А 4410-А-3).

Підтвердження виконання позивачем послуг за Заявкою №Є04/11_1 від 04.11.2021 є надана з позовом копія міжнародної товарно-транспортної накладної CMR 0000546 у п. 24 якої міститься печатка та підпис зі сторони відповідача про отримання вантажу та вказано дату отримання: 12.11.2021.

Зважаючи на викладене, відповідач зобов`язаний був у строк до 15.11.2021 включно здійснити оплату вартості наданих позивачем послуг по Заявці №Є04/11_1 від 04.11.2021 у сумі 37000 грн.

Таким чином, твердження відповідача стосовно ненадання послуг позивачем по Заявці №Є04/11_1 від 04.11.2021 не знаходять свого підтвердження, враховуючи наявну у справі товарно-транспортну накладну CMR 0000546.

Що ж стосується наданої позивачем до позову Заявки на перевезення вантажу №Є05/11_1 від 05.11.2021, то як вбачається з цієї Заявки вона не підписана зі сторони відповідача, на що також звертає увагу останній у відзиві на позов, а матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження надання позивачем послуги з перевезення за цією Заявкою. З наданої з позовом копії товарно-транспортної накладної CMR не можливо встановити, що саме за Заявкою №Є05/11_1 від 05.11.2021 були надані послуги, зокрема, у відповідній Заявці вказані державні номерні знаки автомобіля та напівпричепа, якими має здійснюватися перевезення товару НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , а в товарно-транспортній накладній CMR вказана інформація про номерні знаки автомобіля перевізника у п. 17 НОМЕР_3 / НОМЕР_4 .

Таким чином, позовні вимоги в частині нарахувань суми боргу та штрафних санкцій по Заявці №Є05/11_1 від 05.11.2021 судом відхиляються за недоведеністю факту надання цих послуг.

Заявка на перевезення вантажу №Є07/12_1 від 07.12.2021 (дата та час доставки: 13.12.2021; сума, час, форма розрахунку: 37000 грн, оплата по безготівковому розрахунку в день вивантаження автомобіля; адреса розвантаження: м. Київ; адреса завантаження: Білорусь, Мінська обл., м.Смолевичі, вул. Торгова, 16; марка автомобіля та державний номер: DAF НОМЕР_5 / НОМЕР_6 ) підписана обома сторонами, що не заперечується відповідачем, факт надання послуг з перевезення за цією заявкою підтверджується копією відповідної товарно-транспортної накладної CMR №0000612 та підписаним між сторонами актом надання послуг від 13.12.2021 на суму 37000 грн.

Факт оплати наданих позивачем послуг з перевезення за Заявкою №Є07/12_1 від 07.12.2021 підтверджується наданою відповідачем копією виписки банку та платіжного доручення №7637 від 16.12.2021 про оплату 37000 грн.

Суд відхиляє твердження відповідача стосовно трактування у даному випадку умов строку оплати за отримані послуги по Заявці №Є07/12_1 від 07.12.2021 з посиланням на загальні умови Договору, враховуючи, що сторони погодили у п. 4.1 Договору, що клієнт оплачує рахунки експедитора протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту виставлення рахунку шляхом перерахунку грошових коштів на поточний рахунок експедитора, якщо інше не передбачено Заявкою.

Враховуючи, що в Заявці №Є07/12_1 від 07.12.2021 було погоджено, що оплата здійснюється в день вивантаження автомобіля та умовами цієї ж заявки визначено день доставки 13.12.2021, а відповідачем жодними доказами не спростовано, що вивантаження відбулося в інший день, то позивач вірно зазначає, щодо прострочення відповідачем оплати вартості послуг за Заявкою №Є07/12_1 від 07.12.2021 почалося з 14.12.2021.

Заявка на перевезення вантажу №Є08/12_1 від 08.12.2021 (дата та час доставки: 17.12.2021; сума, час, форма розрахунку: 53976 грн, оплата по безготівковому розрахунку в день вивантаження автомобіля; адреса розвантаження: м. Київ, вул. Колекторона,44; адреса завантаження: Словацька Республіка; марка автомобіля та державний номер: Renaut НОМЕР_7 / НОМЕР_4 ) підписана обома сторонами, факт надання послуг з перевезення за цією заявкою підтверджується копією відповідної товарно-транспортної накладної CMR та підписаним між сторонами актом надання послуг від 17.12.2021.

Суд відхиляє твердження відповідача стосовно того, що у нього не виник обов`язок з оплати послуг наданих за Заявкою №Є08/12_1 від 08.12.2021, оскільки, як він стверджує, позивачем не було передано оригіналів документів та не було виставлено рахунку, враховуючи наступне.

З наявного у справі акта надання послуг від 17.12.2021 вбачається посилання на рахунок №1140Т від 17.12.2021, а отже це підтверджує факт обізнаності відповідача про рахунок на оплату за надані позивачем послуги по Заявці №Є08/12_1 від 08.12.2021, крім того, відповідачем жодним чином не підтверджено про неотримання ним оригіналів документів, враховуючи, що підписавши акт прийняття послуг він визнає надання послуг за Заявкою №Є08/12_1 від 08.12.2021, тому першим днем прострочення платежу є 18.12.2021.

Заявка на перевезення вантажу №Є17/12 від 17.12.2021 підписана обома сторонами (дата та час доставки: з 24.12.2021 по 28.12.2021; сума, час, форма розрахунку: 1850 Євро, оплата по безготівковому розрахунку в день вивантаження автомобіля; адреса розвантаження: м. Київ, вул. Колекторона,44; адреса завантаження: Словацька Республіка; марка автомобіля та державний номер: Renaut НОМЕР_8 / НОМЕР_9 ). Факт надання послуг з перевезення за цією заявкою підтверджується копією відповідної товарно-транспортної накладної CMR .

Суд відхиляє твердження відповідача стосовно того, що послуги за Заявкою №Є17/12 від 17.12.2021 не були надані, оскільки на товарно-транспортній накладній CMR міститься підпис та печатка відповідача у графі 24, що підтверджує отримання товару, разом з тим, відповідачем не було проставлено дату отримання (вивантаження) товару.

У статті 6 Конвенції «Про договір міжнародного автомобільного перевезення» від 19.05.1956 вказано, що вантажна накладна повинна містити, зокрема, місце і дату прийняття вантажу.

У такому випадку, суд приймає загальні строки вказані у Заявці коли фактично мав бути поставлений товар (не пізніше 28.12.2021). Доказів того, що товар було вивантажено пізніше зазначеної дати матеріали справи не містять, а тому днем початку прострочення оплати за надані послуги по Заявці №Є17/12 від 17.12.2021 є 29.12.2021.

Щодо заперечень відповідача стосовного, того, що надані позивачем з позовом копії доказів не можуть вважатися електронними документами (копіями електронних документів), оскільки не відповідають вимогам ст. 5, 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», то суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 96 ГПК України визначено, що електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних й інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Статтею 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Відповідно до ст. 6 та ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронна копія електронного документа засвідчується у порядку, встановленому законом. Копією документа на папері для електронного документа є візуальне подання електронного документа на папері, яке засвідчене в порядку, встановленому законодавством. Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

Проте, як вбачається із наданих позивачем копій Заявок, товарно-транспортних накладних, розрахунків та актів приймання послуг ці документи за своєю природою не відносяться до електронних, а є письмовими доказами.

Відповідно до частин 1-4 ст. 91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Даний позов було подано через систему «Електронний суд», судом встановлено, що усі надані докази з позовною заявою були засвідчені, як копії письмових документів, електронним цифровим підписом адвоката позивача Балли В.В., що прирівнюється до фізичного підпису особи, а тому подані докази є допустимими.

Наявність у відповідача не погашеної заборгованості в заявленій позивачем до стягнення сумі 111350 грн за надані послуги по Договору позивачем належним чином відповідно до ст.ст. 525, 526, 530, ЦК України та ст. 193 ГК України доведена, документально підтверджена і відповідачем жодними доказами не спростована.

Виходячи з положень статті 610, частини 1 статті 612, статті 611 ЦК України, частини 2 статті 193 ГК України відповідач є порушником зобов`язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом.

За приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За умовами п. 5.13 Договору за несвоєчасну оплату виконаних робіт клієнт сплачує експедитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми, яка підлягає сплаті за кожний день та за весь час такого прострочення, до моменту повного погашення заборгованості, а у разі, якщо прострочення складає понад 30 календарних днів клієнт додатково сплачує експедитору штраф у розмірі 30 % від суми оплати узгодженої в заявці. Клієнт несе відповідальність за збитки, заподіяні експедитору відмовою в оплаті чи несвоєчасною оплатою рахунків експедитора. Строк позовної давності при виконання сторонами своїх грошових зобов`язань, у т.ч. нарахуванні та/або стягненні штрафних санкцій (штрафу/пені) встановлюється в три роки.

Судом встановлено, що відповідачем в установлені Договором (Заявками) строки не було сплачено позивачу спірну суму заборгованості.

З розрахунку позивача викладеного у позовній заяві вбачається, що ним на суму прострочення по кожній Заявці окремо нараховано відповідачу на підставі ст. 625 ЦК України 3% річних у сумі 2909,26 грн та 25574,89 грн інфляційних втрат, 26349,78 пені та 70144,20 грн штрафу.

Суд відхиляє заперечення відповідача, стосовно безпідставності нарахування позивачем санкцій, оскільки як було встановлено судом вище, відповідачем прострочення виконання оплати за отримані послуги.

При перевірці розрахунків фінансових санкцій судом встановлено, що з відповідача підлягає стягненню 3% річних у сумі 2286,77 грн, інфляційних втрат у сумі 19087,24 грн, 21704,49 грн пені та 44391,60 грн штрафу, у решті заявлених до стягнення сум штрафних та фінансових санкцій суд відмовляє.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до приписів статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частина 2 статті 86 ГПК України).

Враховуючи вище наведене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідача 111350 грн основного боргу, 3% річних у сумі 2286,77 грн, інфляційних втрат у сумі 19087,24 грн, 21704,49 грн пені та 44391,60 грн штрафу.

Судові витрати, у які позивачем включено витрати по оплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на обидві сторони пропорційно задоволеним вимогами.

Що ж стосується розподілу понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, то у даному рішенні це питання судом не вирішується, враховуючи надану з позовом позивачем заяву у якій він вказав, що відповідні докази понесених ним витрат на професійну правничу допомогу будуть подані в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛІН ПОЙНТ" (02121, м. Київ, вул. Колекторна,44; ідентифікаційний код 40448925) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЙМІС" (61153, м. Харків, пр. Ювілейний, 54-А, оф. 409; ідентифікаційний код 43785169) 111350 (сто одинадцять тисяч триста п`ятдесят) грн заборгованості, 19087 (дев`ятнадцять тисяч вісімдесят сім) грн 24 коп. інфляційних втрат, 2286 (дві тисячі двісті вісімдесят шість) грн 77 коп. 3% річних, 21704 (двадцять одну тисячу сімсот чотири) грн 49 коп. пені, 44391 (сорок чотири тисячі триста дев`яносто одну) грн 60 коп. штрафу та 2982 (дві тисячі дев`ятсот вісімдесят дві) грн 30 коп. судового збору.

У решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Сташків Р.Б.