ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2023м. ХарківСправа № 922/2313/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

при секретарі судового засідання Федоровій К.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків
до Комунального підприємства "Харківська обласна філармонія", м.Харків
про стягнення коштів
за участю представників учасників справи:

позивача - Підгорний Б.Б.

відповідача - Тюменцев В.Ю.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі", звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Комунального підприємства "Харківська обласна філармонія", в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь вартість спожитої теплової енергії за договором про закупівлю теплової енергії в гарячій воді №1560/21 від 20.09.2021 у розмірі 1 074 122,72 грн., яка утворилась за січень 2021 року та вартість спожитої теплової енергії за позадоговірне споживання теплової енергії у розмірі 435 465,48 грн., яка утворилась за лютий 2022 року, що загалом становить 1 509 588,20 грн. Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 28.11.2022 позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Рух справи висвітлено у відповідних ухвалах суду.

Відповідачем до суду був поданий відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечує та просить суд відмовити у його задоволенні у повному обсязі. В обґрунтування заперечень відповідач вказує на те, що відповідно до умов договору про закупівлю теплової енергії в гарячій воді №1560/21 від 20.09.2021 позивачем надано, а відповідачем спожито послуги з постачання теплової енергії (опалення) в період листопад 2021 року січень 2022 року. За наслідками постачання теплової енергії в цей період утворилася заборгованість на суму 904 765,64 грн. В подальшому, у лютому 2022 року послуга з постачання теплової енергії відбувалася на позадоговірних умовах. Фактичне прийняття послуги опалення відповідачем, розраховуючи з вартості затверджених тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, призвело до нарахування за лютий 2022 року 440 022,86 грн. Відповідач погоджується з вартістю спожитих послуг з постачання теплової енергії (опалення) на суму 1 344 788,50 грн. Проте, на підставі рішення Харківської міської ради, позивачем проведені перерахунки вартості споживання теплової енергії у червні 2022 року на суму (мінус) 287 206,30 грн. та у серпні 2022 року на суму (мінус) 2 665 276,76 грн. Враховуючи ці обставини, відповідач не має заборгованості перед позивачем. Відповідач не погоджується з позовними вимогами позивача з постачання теплової енергії на вентиляцію у лютому 2022 року у розмірі 3 117 282,76 грн. Зазначена сума є найбільшою з наданих позивачем нарахувань, ніяким чином не обґрунтовується та не підтверджується доказами у матеріалах справи. Зазначена заборгованість здійснена за розрахунковим методом, в той час як приміщення відповідача обладнано комерційними приладами обліку теплової енергії. Правових підстав для здійснення такого розрахунку позивачем не наведено.

У судовому засіданні 21.02.2022 представник позивача підтримав позов у повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував та просив суд відмовити у його задоволенні.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками справи докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, виходячи за наступного.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, 20.09.2021 між КП "Харківська обласна філармонія" (споживач, відповідач) та КП "Харківські теплові мережі" (постачальник, позивач) був укладений договір №1560/21 про закупівлю теплової енергії в гарячій воді.

Відповідно до п. 1.2 договору, позивач зобов`язався у період дії цього договору поставити споживачу теплову енергію у потрібних йому обсягах, а споживач прийняти і оплатити теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором. Теплова енергія постачається споживачу в обсягах згідно з додатком 1 до цього договору в гарячій воді на такі потреби: опалення та вентиляцію; гаряче водопостачання.

У відповідності до п. 4.4 договору споживач, згідно із постановою Кабінету міністрів України №1070 від 23.04.2018 "Про деякі питання здійснення розпорядниками (одержувачами) бюджетних коштів попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти" має право здійснювати попередню оплату на строк не більше трьох місяців. У разі здійснення попередньої оплати споживач до початку розрахункового періоду сплачує теплопостачальній організації очікувану вартість, зазначеної в додатку 1 до договору кількості теплової енергії, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію споживач здійснює:

- до 4-го числа місяця, наступного за рахунковим, при розрахунках за показниками приладів обліку на підставі самостійно отриманого до 1 числа поточного місяця акту виконаних робіт;

- до 18-го числа місяця, наступного за рахунковим, при відсутності приладів комерційного обліку на підставі отриманого з 10 по 15 число місяця, наступного за рахунковим, акту виконаних робіт.

Пунктом 4.9 договору передбачено, що споживач з 29 числа розрахункового місяця до 1-го числа, наступного за рахунковим, самостійно отримує від теплопостачальної організації наступні документи за розрахунковий період: рахунок-фактуру, акт виконаних робіт по об`єктах, що обладнані приладами обліку. Споживач з 10 по 15 число місяця, наступного за рахунковим, самостійно отримує від теплопостачальної організації наступні документи за розрахунковий період: акт звіряння розрахунків; рахунок-фактуру, акт виконаних робіт по об`єктах, що не обладнані приладами обліку. По одному примірнику оформлених актів споживач повертає теплопостачальній організації протягом 10 днів після їх утримання.

Відповідно до пункту 10.1. договору, цей договір набирає чинності з дати підписання та скріплення печатками сторін і діє у частині поставки теплової енергії до 31.12.2021 включно, а у частині розрахунків до їх повного здійснення. Додатковою угодою №2 до договору №1560/21 від 20.09.2021 дію договору продовжено до 31.01.2022.

Додатками № 1, № 2 та № 3 визначеного обсяги постачання теплової енергії, схему межі поділу теплової мережі, а також умови припинення постачання теплової енергії. Додатком № 4 визначено, що об`єктом теплоспоживання є: Філармонія, вул. Римарська, 21. Додатком № 5 передбачено порядок обліку теплової енергії при наявності вузла обліку та експлуатації обліку теплової енергії.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором енергопостачання, який передбачає постачання теплової енергії в гарячій воді..

Відповідно до ч. 1 ст. 275 ГК України визначено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Частинами 6, 7 ст. 276 ГК України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

В силу приписів ч. 1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Отже, однією із основних умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Як вказує позивач, відповідачу були направлені рахунки за спожиту теплову енергію та акти виконаних робіт по відпуску теплової енергії. Проте, рахунки відповідачем оплачені не були. Станом на день подання позовної заяви заборгованість відповідача за вказаним договором становить 1 074 122,72 грн. за період січень 2022 року.

Крім того, споживання теплової енергії відповідачем за адресою: м. Харків, вул. Римарська, 21, починаючи з лютого 2022 року здійснювалося без укладання договору. Факт споживання відповідачем теплової енергії підтверджується актом обстеження системи теплоспоживання об`єкта №173/5133 від 15.11.2022, а також актом про підключення/відключення споживача №173/31601. Приміщення за вищезазначеною адресою обладнане приладом обліку, тому розрахунок вартості спожитої відповідачем теплової енергії по об`єкту здійснювався згідно показань приладів обліку, встановленого у будинку. У позові позивач вказує на те, що станом на 15.11.2022 вартість спожитої теплової енергії на потреби опалення без укладання договору складає 435 465,48 грн., що утворилась за лютий 2022 року. Позивач стверджує, що відсутність письмового договору між відповідачем та позивачем не є підставою для не оплати заборгованості за спожиту теплову енергію.

Відповідно до ст. 24 Закону України "Про теплопостачання", основними обов`язками споживача теплової енергії є: своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії; додержання вимог договору та нормативно-правових актів; забезпечення безпечної експлуатації систем теплоспоживання; забезпечення безперешкодного доступу до власного теплового обладнання, вузлів обліку представникам теплогенеруючої чи теплопостачальної організації, за умови пред`явлення відповідного посвідчення при виконанні службових обов`язків; недопущення провадження будь-яких видів господарської діяльності в охоронних зонах теплових мереж без погодження з власником об`єкта теплопостачання. Споживач теплової енергії несе відповідальність за порушення умов договору з теплопостачальною організацією, відповідних нормативно-правових актів та виконання приписів органів, уповноважених здійснювати державний нагляд за режимами споживання теплової енергії згідно із законом.

Правилами користування тепловою енергією встановлено, що користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією, в силу пунктів 1-2, 4 зазначених Правил, останні визначають взаємовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії і в тому випадку, коли такий договір відсутній, оскільки вони є обов`язковими для виконання усіма теплопостачальними організаціями незалежно від форми власності, споживачами, організаціями, що виконують проектування, пуск, налагодження та експлуатацію обладнання для виробництва, транспортування, постачання та використання теплової енергії. Крім того, такі договори укладаються відповідно до типових договорів, а форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

Крім того, згідно з частиною 6 статті 19 Закону України "Про теплопостачання", споживач зобов`язаний сплатити за фактично отриману теплову енергію.

З аналізу вищевикладеного слідує, що укладення договору з теплопостачання є не правом споживача послуг, а його обов`язком. Разом з тим, сам факт не укладання такого договору не може слугувати підставою для звільнення споживача від сплати за фактично спожиту теплову енергію в спірний період.

За розрахунком позивача, наведеним у позовній заяві, загальна сума, що підлягає стягненню з відповідача, складає 1 509 588,20 грн., де: 1 074 122,72 грн. - заборгованість за спожиту теплову енергію за договором за січень 2022 року; 435 465,48 грн. - заборгованість за спожиту теплову енергію без укладання договору за лютий 2022 року.

Разом з тим, як вбачається з розрахунку нарахувань по КП "Харківська обласна філармонія", наданого позивачем (а.с. 22-23), за січень 2022 року за особовим рахунком 17300-3191-0 відповідачу нараховано за опалення 904 765,64 грн.; за лютий 2022 року за опалення нараховано 440 022,86 грн. та 3 117 282,76 грн. за вентиляцію; у червні 2022 року та серпні 2022 року проведено перерахунок на (мінус) 287 206,30 грн. та (мінус) 2 665 276,76 грн. відповідно.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи (а.с. 51-55) розрахунок сум за лютий 2022 року за вентиляцію проведений позивачем на підставі розділу 5 договору №1560/21 від 20.09.2021 про закупівлю теплової енергії в гарячій воді, який припинив свої дію 31.01.2022.

У позовній заяві сам позивач вказує про те, що за лютий 2022 року відповідачу нараховано 435 465,48 грн. за опалення.

Згідно із ст. 129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

За змістом ст. 13 ГПК України встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України). Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням наведеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді усіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до положень ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 525, 526, 530, 610, 612 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76-79, 91, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Позивач - Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, ).

Відповідач - Комунальне підприємство "Харківська обласна філармонія" (61057, м. Харків, вул. Римарська, 21, ).

Повне рішення підписано 02 березня 2023 року.

Суддя О.В. Погорелова