ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХвала

"28" лютого 2023 р. м. Ужгород Справа №907/158/23

Суддя Господарського суду Закарпатської області Пригара Л.І.,

розглянувши матеріали справи №907/158/23

За позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Можайського 34", м. Ужгород Закарпатської області

до відповідача 1 Ужгородської міської ради, м. Ужгород Закарпатської області

до відповідача 2 Державного підприємства "Добробуд" Закарпатської обласної державної адміністрації, м. Ужгород Закарпатської області

про визнання протиправними дій; визнання протиправним і скасування пункту 3.3. рішення ХХІІІ сесії Ужгородської міської ради VIII скликання від 30.08.2022 №859 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)" щодо передачі в постійне користування Державному підприємству "Добробуд" Закарпатської обласної державної адміністрації земельної ділянки з кадастровим номером :20:002:0005 площею 0,4000 га для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку по вул. 8 Березня - Олександра Можайського, та рішення державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, індексний номер 64863675, від 20.09.2022 щодо реєстрації права постійного користування Державному підприємству "Добробуд" Закарпатської обласної державної адміністрації земельної ділянки з кадастровим номером :20:002:0005 площею 0,4000 га для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку по вул. 8 Березня - Олександра Можайського,

ВСТАНОВИЛА:

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.02.2023 справу (позовну заяву) №907/158/23 розподілено судді Пригарі Л.І. та передано таку для розгляду судді Пригарі Л.І. 24.02.2023.

Як вбачається зі змісту позовної заяви у вищенаведеній справі, така стосується визнання дій Ужгородської міської ради щодо нераціонального розпорядження земельною ділянкою комунальної власності з кадастровим номером :20:002:0005 протиправними, такими, що мають дискримінаційний характер; визнання протиправним і скасування пункту 3.3. рішення ХХІІІ сесії Ужгородської міської ради VIII скликання від 30.08.2022 №859 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)" щодо передачі в постійне користування Державному підприємству "Добробуд" Закарпатської обласної державної адміністрації земельної ділянки з кадастровим номером :20:002:0005 площею 0,4000 га для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку по вул. 8 Березня - Олександра Можайського, та рішення державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, індексний номер 64863675, від 20.09.2022 щодо реєстрації права постійного користування Державному підприємству "Добробуд" Закарпатської обласної державної адміністрації земельної ділянки з кадастровим номером :20:002:0005 площею 0,4000 га для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку по вул. 8 Березня - Олександра Можайського.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач покликається на те, що ним із 2015 року в судах різних інстанцій, в тому числі в Господарському суді Закарпатської області (справи №907/572/17, №907/18/18 та №907/38/21), відстоюється право на користування прибудинковою територією, за рахунок якої сформовано, зокрема, земельну ділянку з кадастровим номером :20:002:0005 площею 0,4000 га для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку по вул. 8-го Березня - Олександра Можайського. За твердженням позивача, 27.02.1991 виконкомом Ужгородської міської ради народних депутатів було ухвалено рішення за №43 "Про надання дозволу на розробку проєктно-кошторисної документації на будівництво" щодо будівництва скверу на земельній ділянці по вул. 8 Березня - Олександра Можайського, яке, однак, не було реалізоване з підстав відсутності бюджетних коштів. У подальшому, 29.12.2007 Ужгородською міською радою ухвалено рішення №565 "Про надання, відмову у наданні та приватизацію земельних ділянок", яким затверджено проєкт відведення та надано в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю "Підлипники" земельну ділянку з кадастровим номером :20:002:0005 площею 0,4000 га для комерційно-житлового будівництва по вул. 8 Березня - Можайського строком на 5 років. Рішенням №786 від 28.12.2012 вказаному товариству Ужгородською міською радою поновлено договір оренди землі терміном до 28.12.2017. Як зазначає позивач, 21.12.2017 під тиском громадськості, мешканців мікрорайону, обмеженого вулицями Генерала Свободи - 8 Березня - Можайського, співвласників багатоквартирного будинку "Можайського 34" Ужгородська міська рада пунктом 3 рішення за №955 відмовила Товариству з обмеженою відповідальністю "Підлипники" у поновленні договору оренди землі на інший строк, внаслідок чого із січня 2018 року по нинішній час судами розглядається спір ТОВ "Підлипники" з Ужгородською міською радою та Департаментом міської інфраструктури Ужгородської міської ради про скасування рішення Ужгородської міської ради від 21.12.2017 за №955, поновлення договору оренди землі та визнання додаткової угоди до договору оренди землі укладеною, в якому ОСББ "Можайського 34" виступає учасником справи, що відстоює своє право на користування земельною ділянкою з кадастровим номером :20:002:0005 та законний інтерес щодо оформлення такого права на землю. Позивач звертає увагу, що 30.12.2021 звернувся до Ужгородської міської ради із приводу надання йому дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :20:002:0005 площею 0,4000 га за адресою: м. Ужгород, вул. Можайського, 34, зі зміною цільового призначення (03.15. - для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови - на 02.03. - для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку) з подальшою передачею такої в постійне користування. Як стверджує позивач, вказане питання в січні 2022 року було предметом розгляду виїзної комісії з питань регулювання земельних відносин, містобудування та архітектури Ужгородської міської ради, де на місцевості вирішувалось питання функціонального призначення території розміщення земельної ділянки з кадастровим номером :20:002:0005. Поряд із цим, звертає увагу на те, що вказана постійна комісія Ужгородської міської ради всупереч приписам ст. 123 Земельного кодексу України не подала на розгляд сесії проєкт рішення за клопотанням ОСББ "Можайського 34", а відповідач 1, у свою чергу, не розглянув у строки, встановлені законом, питання щодо надання позивачу відповідного дозволу. Водночас у жовтні 2022 року позивачу стало відомо про передачу в постійне користування вказаної земельної ділянки Державному підприємству "Добробуд" Закарпатської обласної державної адміністрації на підставі п. 3.3. рішення Ужгородської міської ради від 30.08.2022 №859 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)".

Покликаючись на приписи ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України, позивач зазначає, що не отримував від відповідача 1 ні дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення, ні мотивованої відмови в наданні такого дозволу, що свідчить про порушення принципів забезпечення рівності права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави та гарантій прав на землю. Крім того, стверджує, що Ужгородська міська рада, передаючи відповідачу 2 в постійне користування спірну земельну ділянку зі зміненим цільовим призначенням, порушила приписи частини 1 статті 123 3емельного України, оскільки здійснила відповідні дії без складання проєкту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки для іншого типу забудови та без його затвердження. На переконання позивача, відповідач 1, ухвалюючи спірне рішення, також порушив норми ч. 3 ст. 24, ч. 2 ст. 25 та ч. 4 ст. 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", оскільки передав у постійне користування земельну ділянку, розташовану на території, щодо якої на місцевому рівні не затверджено жодного з видів містобудівної документації. Позивач наголошує, що державний кадастровий реєстратор, який вносив відомості про власника прав на земельну ділянку (користувача) за заявою ДП "Добробуд" Закарпатської обласної державної адміністрації від 13.09.2022, всупереч приписам ст. 21 Закону України "Про Державний земельний кадастр" та Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 за №1051, не перевірив невідповідність існуючого цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером :20:002:0005 та цільового призначення, визначеного у спірному рішенні, яким відповідачу 2 передано в постійне користування вказану земельну ділянку. За наведених обставин, позивач звертає увагу суду на те, державна реєстрація права постійного користування ДП "Добробуд" спірною земельною ділянкою порушує право фактичного (нетитульного) користування земельною ділянкою ОСББ як прибудинковою територією та законний інтерес позивача щодо набуття та оформлення такого права, що в сукупності з викладеними вище обставинами вважає підставою для задоволення позову в повному обсязі.

У статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення цього Суду у справі "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.10.2010, для забезпечення неупередженості суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини необхідно виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо безсторонності суду.

За приписами ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам /справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 36 цього Кодексу, яка врегульовує питання недопустимості повторної участі судді у розгляді справи. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з ч. 1 ст. 38 ГПК України, з підстав, зазначених у статтях 35, 36, і 37 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відвід (самовідвід) - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участь у конкретній справі. Підстави відводу судді - це обставини, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді конкретної справи. Ці обставини можуть бути суб`єктивного характеру і стосуватися особистих зв`язків судді з особами, які беруть участь у справі, або його особистої поведінки щодо розгляду справи, чи об`єктивного характеру і стосуватися процесуального статусу судді у справі, яка розглядалася раніше.

Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Європейський суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді. Таку презумпцію спростувати досить складно. Критерієм суб`єктивної безсторонності є відсутність з боку судді умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його неупередженості. Суб`єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях або висловлюваннях суддів (приcяжних) перед початком чи під час судового розгляду справи.

Визначення юридичного змісту оціночної категорії "безсторонній суд" зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Відповідно до прецедентної практики Європейського Суду з прав людини об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім. При зовнішній демонстрації судом незалежності та безсторонності можуть виникнути щодо цього сумніви. Тому важливою є та довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні викликати у громадськості (див.: Hauschildt v. Denmark judgment of 24 May 1989, Series A, No. 154, p. 48).

Відповідно до ст. 2 Основних принципів незалежності судових органів, підготовлених ООН у 1985 році, судові органи вирішують передані їм справи безсторонньо на основі фактів та відповідно до закону, без будь-яких обмежень, неправомірного впливу, спонуки, тиску, погроз або втручання, прямого чи непрямого, з боку будь-кого або з будь-якої причини.

За ст. 8 Основних принципів судді повинні завжди поводити себе таким чином, щоб забезпечити повагу до своєї посади і зберегти безсторонність та незалежність судових органів.

Згідно з міжнародно-правовими гарантіями незалежності судів, суддя має здійснювати свої суддівські функції незалежно, на основі власної оцінки фактів і відповідно до усвідомленого розуміння права, вільно від будь-якого впливу. Він має бути незалежним від суспільства в цілому і від конкретних сторін спору, який вирішує.

Здійснюючи суддівські функції, суддя має бути незалежним від інших суддів у зв`язку з рішеннями, які зобов`язаний ухвалювати незалежно. Він повинен виявляти і пропагувати високі стандарти суддівської поведінки, щоб підвищувати рівень довіри громадськості до суду, яка є головною умовою для підтримання незалежності суддів.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

За приписами ст. 129 Конституції України, судді при здійсненні правосуддя незалежні та керується верховенством права.

Частиною 1 ст. 6, ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Відповідно до статті 3 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22.02.2013, суддя має докладати всіх зусиль до того, щоб на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини його поведінка була бездоганною.

Статтею 10 Кодексу суддівської етики встановлено, що суддя повинен виконувати обов`язки судді безсторонньо і неупереджено та утримуватися від поведінки, будь-яких дій або висловлювань, що можуть призвести до виникнення сумнівів у рівності професійних суддів, народних засідателів та присяжних при здійсненні правосуддя.

Рішенням Ради суддів України від 04.02.2016 №1 був затверджений Коментар до Кодексу суддівської етики (далі - Коментар).

В цьому Коментарі зазначено, що суддя повинен дбати про те, щоб його поведінка була бездоганною з точки зору стороннього спостерігача. Дії та поведінка судді повинні підтримувати впевненість громадськості у чесності й непідкупності судових органів. Не досить лише вершити правосуддя; потрібно, щоб його звершення було очевидним для загалу.

В Коментарі до статті 15 Кодексу зазначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

У даному контексті суд звертає увагу на те, що у провадженні судді Пригари Л.І. перебувала справа №907/38/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Підлипники" до відповідача Ужгородської міської ради та до відповідача Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради, який у подальшому перейменований у Департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради, з участю у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Можайського 34", про визнання Додаткової угоди до Договору оренди земельної ділянки б/н від 22.01.2008 року, укладеного між Управління майном міста Ужгородської міської ради та ТзОВ "Підлипники", укладеною в редакції позивача, рішенням у якій позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Підлипники" задоволено та визнано укладеною Додаткову угоду до Договору оренди землі б/н від 22.01.2008 (кадастровий номер земельної ділянки :20:002:0005) по вул. 8-го Березня-Олександра Можайського в м. Ужгороді в редакції позивача.

За таких обставин, оскільки головуючою суддею Пригарою Л.І. при ухваленні рішення у справі №907/38/21 здійснювалася оцінка аналогічних доказів та обставин, зокрема, щодо наявності чи відсутності в ОСББ "Можайського 34" речових прав на спірну земельну ділянку, можливим є виникнення сумнівів щодо сформованої позиції судді стосовно зазначених доказів, а відтак, - сумнівів у неупередженості судді при судовому розгляді даної справи.

Наведена обставина не може бути підставою для висновку про наявність упередженості чи заінтересованості складу суду. Проте, суд не виключає, що під час розгляду справи будь-який із її учасників може заявити про недовіру складу суду з цієї підстави. Відтак, суд враховує, що з суб`єктивної точки зору учасників справи діючий склад суду при розгляді даного позову може вважатися не цілком безстороннім.

З метою уникнення будь - яких сумнівів у неупередженості судді Пригари Л.І. при розгляді справи №907/158/23, які можуть спричинити сумніви у безсторонності вказаної судді в інших учасників судового процесу, та, як наслідок, призвести до скасування будь-якого судового рішення, ухваленого суддею в межах даної справи, можливого подання учасниками спору, в тому числі позивачем заяви про відвід судді, суд приходить до висновку про необхідність задоволення самовідводу судді Пригари Л.І. від розгляду справи №907/158/23.

Справу №907/158/23 належить передати на повторний автоматизований розподіл у порядку, встановленому ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ст. 35, 36, 38, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України

СУД ПОСТАНОВИВ:

1. Задовольнити самовідвід судді Господарського суду Закарпатської області Пригари Лесі Іванівни від розгляду справи №907/158/23 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Можайського 34", м. Ужгород Закарпатської області до відповідача 1 Ужгородської міської ради, м. Ужгород Закарпатської області та до відповідача 2 Державного підприємства "Добробуд" Закарпатської обласної державної адміністрації, м. Ужгород Закарпатської області про визнання протиправними дій; визнання протиправним і скасування пункту 3.3. рішення ХХІІІ сесії Ужгородської міської ради VIII скликання від 30.08.2022 №859 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)" щодо передачі в постійне користування Державному підприємству "Добробуд" Закарпатської обласної державної адміністрації земельної ділянки з кадастровим номером :20:002:0005 площею 0,4000 га для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку по вул. 8 Березня - Олександра Можайського, та рішення державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, індексний номер 64863675, від 20.09.2022 щодо реєстрації права постійного користування Державному підприємству "Добробуд" Закарпатської обласної державної адміністрації земельної ділянки з кадастровим номером :20:002:0005 площею 0,4000 га для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку по вул. 8 Березня - Олександра Можайського.

2. Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та не може бути оскаржена в апеляційному порядку згідно ст. 255 Господарського процесуального кодексу України.

3. Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається, - http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Ухвалу складено та підписано 01.03.2023.

Суддя Пригара Л.І.