РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.02.2023Справа № 761/46573/18

За позовом ОФІСУ ГЕНЕРАЛЬНОГО ПРОКУРОРА

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будінвест"

Товариства з обмеженою відповідальністю "Граніт - Плюс"

Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Граніт - Інвест"

За участю третіх осіб:

Прокуратура міста Києва

Шевченківська районна у місті Києві державна адміністрація

ОСОБА_2

про визнання недійсними правочинів та зобов`язання вчинити певні дії

суддя Мельник В.І.

за участю секретаря судового засідання Федорової О.В.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання

Суть спору:

У грудні 2018 року Генеральна прокуратура України (після зміни назви Офіс Генерального прокурора) звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будінвест" (далі - ТОВ "Будінвест"), Товариства з обмеженою відповідальністю "Граніт - Плюс"(далі - ТОВ "Граніт - Плюс"), Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Граніт - Інвест"(далі - ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Граніт - Інвест"), ОСОБА_1 , треті особи: Прокуратура міста Києва, Шевченківська районна у м. Києві державна адміністрація, ОСОБА_2 , про визнання недійсними правочинів, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 25 вересня 2019 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 16 січня 2020 року, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 квітня 2021 року касаційну скаргу прокурора Офісу Генерального прокурора задоволено частково. Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 вересня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 січня 2020 року в частині вирішення позовних вимог Офісу Генерального прокурора до ОСОБА_1 скасовано, ухвалено у цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні позову Офісу Генерального прокурора до Жосан О.М. , треті особи: Прокуратура міста Києва, Шевченківська районна у м. Києві державна адміністрація, ОСОБА_2 , про визнання недійсними правочинів та зобов`язання вчинити дії. Провадження у справі у частині позовних вимог Офісу Генерального прокурора до ТОВ "Будінвест", ТОВ "Граніт - Плюс", ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Граніт - Інвест", треті особи: Прокуратура міста Києва, Шевченківська районна у м. Києві державна адміністрація, ОСОБА_2 , про визнання недійсними правочинів та зобов`язання вчинити дії закрито. Роз`яснено Офісу Генерального прокурора, що розгляд зазначеної справи у частині позовних вимог Офісу Генерального прокурора до ТОВ "Будінвест", ТОВ "Граніт - Плюс", ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Граніт - Інвест", треті особи: Прокуратура міста Києва, Шевченківська районна у м. Києві державна адміністрація, ОСОБА_2 , про визнання недійсними правочинів та зобов`язання вчинити дії, віднесено до юрисдикції господарського суду та, що позивач може звернутися із заявою про направлення справи у цій частині позовних вимог до відповідного суду господарської юрисдикції.

07 червня 2021 року до Верховного Суду надійшла заява заступника Генерального прокурора про направлення справи № 761/46573/18 для продовження розгляду за встановленою юрисдикцією до Господарського суду м. Києва.

Ухвалою Верховного суду від 16.06.2021 справу №761/46573/18 за позовом Офісу Генерального прокурора до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будінвест", Товариства з обмеженою відповідальністю "Граніт - Плюс", Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Граніт - Інвест", треті особи: Прокуратура міста Києва, Шевченківська районна у м. Києві державна адміністрація, ОСОБА_2 , про визнання недійсними правочинів та зобов`язання вчинити дії, передано для продовження розгляду до Господарського суду м. Києва.

25.06.2021 відділом діловодства Господарського суду міста Києва отримано матеріали справи №761/46573/18.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.06.2021 вище зазначена справа передана на розгляд судді Мельник В.І.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 р.) загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.06.2021 відкрито провадження у справі № 761/46573/18 та призначено підготовче засідання на 03.09.2021.

Ухвалою суду від 03.09.2021 відкладено підготовче засідання на 11.10.2021.

05.10.2021 відділом діловодства суду отримано запит Верховного суду про витребування матеріалів справи № 761/46573/18.

Ухвалою суду від 08.10.2021 було зупинено розгляд справи № 761/46573/18 до повернення матеріалів зазначеної справи до Господарського суду міста Києва.

20.12.2021 до Господарського суду міста Києва повернулись матеріали справи № 761/46573/18.

Ухвалою суду від 23.12.2021 призначено підготовче засідання на 25.02.2022.

Указом президента України від 24.04.2022 №64/2022 введено військовий стан в Україні.

25.02.2022 розгляд справи не відбувся в зв`язку із військовою агресією російською федерації.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.06.2022 відкладено розгляд справи № 761/46573/18 до закінчення воєнного стану чи/або його скасування у встановлений законодавством порядку на всій території України або на території міста Києва.

04.07.2022 відділом діловодства Господарського суду від позивача отримано клопотання про призначення справи до розгляду.

Ухвалою суду від 05.09..2022 призначено підготовче засідання на 23.09.2022.

Ухвалою суду від 23.09.2022 відкладено підготовче засідання на 30.09.2022.

27.09.2022 відділом діловодства суду від відповідача отримано письмові пояснення.

Ухвалою суду від 30.09.2022 відкладено підготовче засідання на 28.10.2022.

Ухвалою суду від 28.10.2022 відкладено підготовче засідання на 02.12.2022.

Ухвалою суду від 02.12.2022 закінчено підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті на 16.12.2022.

16.12.2022 розгляд справи не відбувся.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.12.2023 призначено розгляд справи на 17.02.2023.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом з`ясовано наступне.

10.02.2005 р. між Прокуратурою м. Києва та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будінвест» був укладений Договір про участь у будівництві житлового будинку (далі - Договір від 10.02.2005 року).

Відповідно до умов вказаного договору сторони зобов`язались шляхом прямих інвестицій інвестора-підрядника та залучення коштів населення фізичних та юридичних осіб, спільними зусиллями виконати роботи по будівництву 7000 кв.м. загальної площі житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями і паркінгом по вул. Артема,82 Шевченківського району м. Києва.

Згідно з п. 2.2 вказаного Договору, після введення в експлуатацію об`єкта у власності замовника залишається 15 % загальної площі квартир передбачених п. 1.1.

Також у п. 2.3 цього Договору передбачено, що з початком виконання будівельних робіт на об`єкті Інвестор-підрядрядник може здійснювати розрахунки із замовником площею інших збудованих будинків на території м. Києва в рахунок площі, передбаченої для Замовника в п. 2.2 договору.

22.11.2013 ТОВ «Будінвест» уклало з ТОВ «Граніт-Плюс» Договір резервування квартири в житловому будинку шляхом вкладення цільових облігацій № ДРБ-(134)-72К відповідно до якого за ТОВ «Будінвест» здійснено резервування квартири №134 загальною проектною площею 43,49 кв .м. у будинку за адресою: вул. Білоруська, 36а у Шевченківському районі м. Києва.

18.12.2013, між ТОВ «Будінвест» та ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Граніт-Інвест» підписано Договір купівлі-продажу цінних паперів № БВ13-281/1, відповідно до якого продавець зобов`язується передати у власність ТОВ «Будінвест» облігації відповідної кількості та серії зазначені в договорі резервування квартири в житловому будинку.

22.11.2013 між ТОВ «Будінвест» та Прокуратурою м. Києва складено акт приймання-передачі майнових прав за договором від 10.02.2005 р., відповідно до якого, ТОВ «Будінвест» передало, а Прокуратура м. Києва прийняла майнові права на квартиру№134 загальною проектною площею 43,49 кв .м. у будинку за адресою: вул. Білоруська, 36а у Шевченківському районі м. Києва. У акті зазначено, що акт приймання-передачі квартири (щодо майнових прав на які підписано цей Акт), сторони зобов`язуються укласти у вставленому порядку після прийняття в експлуатацію закінченого будівництва об`єкта у порядку, встановленому чинним законодавством України.

Відповідно до акту №2/13 від 22.11.2013 року, Прокуратура м. Києва передала, а Генеральна прокуратура прийняла, зокрема, квартиру №134 загальною проектною площею 43,49 кв .м. у будинку за адресою: вул. Білоруська, 36а у Шевченківському районі м. Києва.

04.06.2014 р. між Прокуратурою м. Києва та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будінвест» була укладена Додаткова угода № 1 про внесення змін та доповнень до договору участі в будівництві житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями та паркінгом по вул. Артема, 82 у Шевченківському районі , укладеному 10 лютого 2005 р. між Прокуратурою м. Києва та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будінвест».

Вказаною угодою п. 2.2 Договору від 10.02.2005 року викладено у наступній редакції: «Після введення відповідно до чинного в Україні законодавства Об`єкта в експлуатацію, у власності Замовника залишається 510 кв.м. загальної площі квартир».

Розпорядженням Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 25.11.2014 № 621 однокімнатну квартиру квартиру №134 загальною проектною площею 43,49 кв .м. у будинку за адресою: вул. Білоруська, 36а у Шевченківському районі м. Києва включено до числа службових Генеральної прокуратури України, а 27.11.2014 року видано ордер №012878 на право на зайняття службового жилого приміщення Сотченку М.М.

У подальшому, Товариство з обмеженою відповідальністю "Будінвест" звернувся до господарського суду м. Києва з позовною заявою про розірвання договору від 10.02.2005 р. № б/н про участь у будівництві житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями і паркінгом по вул. Артема, 82 у Шевченківському районі, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю " Будінвест " та Прокуратурою міста Києва.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 12.11.2015 року у задоволенні даного позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.03.2016 року рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2015 року у справі №910/23710/15 скасовано, прийнято нове рішення, яким позов задоволено повністю. Розірвано договір про участь у будівництві житлового будинку, укладений 10.02.2005 року між Прокуратурою м. Києва та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будінвест» .

Постановою Вищого господарського суду України від 27.04.2016 року постанова Київського апеляційного господарського суду від 21.03.2016 скасовано, а рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2015 у справі №910/23710/15 про відмову у задоволенні позову, залишено в силі.

Після того, як постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.03.2016 року розірвано договір про участь у будівництві житлового будинку, укладений 10.02.2005 року між Прокуратурою м. Києва та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будінвест», 22.03.2016 року між ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Граніт-Інвест» і ТОВ «Будінвест» укладено Угоду від 22.03.2016 про розірвання Договору купівлі-продажу цінних паперів від 18.12.2013 року. Також, 22.03.2016 між ТОВ «Граніт-Плюс» та ТОВ «Будінвест» підписано Угоду про розірвання договору резервування квартири в житловому будинку шляхом вкладення цільових облігацій № ДРБ-(3)-71К від 22 листопада 2013 року.

11 березня 2016 року Державною архітектурно-будівельною інспекцією України засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта на Білоруська 36-А у Шевченківскому районі , площа вбудованих, вбудовано-прибудинкових та прибудинкових приміщень - 2533,8 кв.м., площа технічних приміщень - 110,8 кв.м., кількість поверхів технічних приміщень - 1 поверх, про що видано Сертифікат серії ІУ № 56 .

13.09.2016 року між ТОВ «Граніт-Плюс» та ОСОБА_1 укладено Договір № ДМП-(134)-43К купівлі-продажу майнових прав квартиру, за яким продавець продає, а покупець купує майнові права на квартиру №134 загальною проектною площею 43,49 кв .м. у будинку за адресою: вул. Білоруська, 36а у Шевченківському районі м. Києва ,шляхом сплати продавцю договірної ціни.

13.09.2016 року між ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Граніт-Інвест» та ОСОБА_1 укладено Договір № 29119-А купівлі-продажу деривативу, який засвідчує зобов`язання ТОВ «Граніт-Плюс» продати майнові права на квартиру АДРЕСА_1 .

Угодою про розірвання Договору купівлі-продажу договору № ДМП-(134)-43К купівлі-продажу майнових прав квартиру від 13 вересня 2016 року, яка укладена 18.04.2018 року, розірвано укладений договір між ними, а 27.04.2018 року на виконання його умов складено акт, за яким ОСОБА_1 повернула майнові права на квартиру АДРЕСА_1 , ТОВ «Граніт-Плюс»

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України.

Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою ст. 203 ЦК України (тобто, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей).

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ст.ст. 215, 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненим правочином.

Наслідки визнання недійсним договору в судовому порядку визначені законом (ст. 216 ЦК України) та передбачають відсутність юридичних наслідків для сторін такого договору з моменту його укладення.

За умови ст. 658 ЦК України, право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

Як вбачається із матеріалі справи позивач зазначає, що на даний час саме їй належать майнові права на квартиру квартиру АДРЕСА_1 , адже саме йому, у відповідності до Акту №2/13 від 22.11.2013 року, передала майнові права Прокуратура м. Києва.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Позивачем не надано доказів, що станом на 22.11.2013 року було передано квартиру АДРЕСА_2 .

Згідно ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК).

Згідно ч.2 ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність представлених суду доказів в обґрунтування заявлених вимог, достатність і їх взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 126, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 27.02.2023.

Суддя В.І. Мельник