РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.02.2023Справа № 910/13916/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С. О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ ДИСТРИБ`ЮШИН КОМПАНІ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "БАЛАТОН"

про стягнення 281269,80 грн

без повідомлення (виклику) учасників справи

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ ДИСТРИБ`ЮШИН КОМПАНІ" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "БАЛАТОН" про стягнення 281269,80 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором поставки №Т-07/151021/01 від 15.10.2021 в частині оплати за поставлений товар.

Процесуальні дії у справі, розгляд заяв, клопотань

Господарський суд міста Києва ухвалою від 28.12.2022 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/13916/22, розгляд справи постановив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи ухвала суду про відкриття провадження у справі від 28.12.2022 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача: 02175, місто Київ, Харківське шосе, будинок 56, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно із ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Також у відповідності до ч.7 ст.120 Господарського процесуального кодексу України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Зі змісту пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали.

Ухвала суду від 28.12.2022, направлена на адресу місцезнаходження відповідача повернута на адресу суду 06.01.2023 поштовим відділенням зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Отже, згідно із п.5 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Судом враховано, що частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічні положення містяться у ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на вказані приписи Господарського процесуального кодексу України, оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами у відповідності до приписів ч.9 ст.165 та ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Згідно із ч.8 ст.252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позиція позивача

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на виконання умов договору поставки №Т-07/151021/01 від 15.10.2021 позивач у період з 26.01.2022 по 17.02.2022 поставив відповідачу товару на суму 281269,80 грн, на підтвердження чого надав видаткові накладні: № 4031 від 26.01.2022, № 4821 від 28.01.2022, № 6512 від 04.02.2022, № 7745 від 11.02.2022, № 8721 від 16.02.2022, № 9124 від 17.02.2022.

Оскільки, відповідач оплату вартості поставленого товару у строк встановлений договором не здійснив, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар у сумі 281269,80 грн.

Позиція відповідача

Відповідач відзиву на позовну заяву у строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, не подав.

ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

15.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ ДИСТРИБ`ЮШИН КОМПАНІ" (постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю фірми "БАЛАТОН" (покупець, відповідач) укладений договір поставки №Т-07/151021/01 з протоколом узгодження розбіжностей (надалі - договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язався передати у власність покупця товар на підставі замовлення останнього та відповідно до Специфікації, а покупець зобов`язався прийняти товар та оплатити його на умовах договору.

Відповідно до п. 1.2. договору право власності на товар переходить від постачальника до покупця в момент прийняття товару покупцем від постачальника. Підтвердженням прийняття товару є підписання сторонами (їх уповноваженими представниками) накладної та іншої обов`язкової товарно-супровідної та транспортно-супровідної документації на товар.

У пункті 6.1. договору сторонами погоджено, що покупець оплачує поставлений постачальником товар протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати поставки товару постачальником.

Пунктом 6.2. договору, у редакції Протоколу узгодження розбіжностей, передбачено, що оплата вартості товару здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника, що, зазначений у реквізитах сторін договору. Днем здійснення платежу вважається день зарахування належних до сплати сум на банківський рахунок постачальника. Сторони можуть використовувати інші способи розрахунків, передбаченні чином законодавством.

Згідно з п. 6.3. договору загальна ціна цього договору складається з сум поставленого постачальником та прийнятого покупцем товару на умовах цього договору (за винятком повернутого) зазначених у видаткових накладних, які підписані уповноваженими представниками сторін.

Відповідно до п.10.1. договору цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і діє до кінця календарного року, в якому його підписано, а в частині невиконаних зобов`язань сторін, що виникли на момент дії цього договору - до їх повного виконання.

У п.10.4. договору сторонами погоджено, що якщо за 1 місяць до закінчення терміну договору, жодна із сторін не висловить в письмовій формі свій намір припинити дію цього договору, договір вважається продовженим на кожний наступний рік.

Матеріали справи не містять повідомлень сторін про небажання продовжувати договірні відносини у спосіб, передбачений п. 10.4. договору, а відтак договір вважається таким, що діє.

На виконання умов договору у період з 26.01.2022 по 17.02.2022 позивач поставив відповідачу товар на суму 281269,80 грн, що підтверджується видатковими накладними: №4031 від 26.01.2022 на суму 94070,52 грн, № 4821 від 28.01.2022 на суму 25031,76 грн, № 6512 від 04.02.2022 на суму 47952,48 грн, № 7745 від 11.02.2022 на суму 28338,72 грн, № 8721 від 16.02.2022 на суму 39226,08 грн, №9124 від 17.02.2022 на суму 46650,24 грн.

Посилаючись на порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань в частині оплати за поставлений товар, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 281269,80 грн заборгованості.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відповідно до ч.1, 2 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із ст.6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 ЦК України).

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності ч.1 ст.202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки та правовідносини сторін підпадають під правове регулювання Главою 54 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст.662 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Як встановлено судом, на виконання взятих на себе зобов`язань за договором, у період з 26.01.2022 по 17.02.2022 позивач поставив відповідачу, а останній прийняв товар на суму 281269,80 грн, що підтверджується видатковими накладними: №4031 від 26.01.2022 на суму 94070,52 грн, № 4821 від 28.01.2022 на суму 25031,76 грн, № 6512 від 04.02.2022 на суму 47952,48 грн, № 7745 від 11.02.2022 на суму 28338,72 грн, № 8721 від 16.02.2022 на суму 39226,08 грн, №9124 від 17.02.2022 на суму 46650,24 грн.

Видаткові накладні підписані представником відповідача та скріплені печаткою Товариства без заперечень та зауважень.

Підписання відповідачем видаткових накладних, які за умовами договору та у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" є первинними документами та фіксують факт здійснення господарської операції, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу (ч.1 ст.691 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ч.1, ч.2 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У п.6.1 договору сторони погодили, що відповідач оплачує поставлений позивачем товар протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати поставки товару позивачем.

Статтею 251 ЦК України визначено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Відповідно до частини першої статті 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Частиною першою статті 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч.5 ст.254 Цивільного кодексу України).

Отже, оплата за поставлений товар мала бути здійснена у такі строки:

за видатковою накладною №4031 від 26.01.2022 - у строк до 25.02.2022;

за видатковою накладною №4821 від 28.01.2022 - у строк до 28.02.2022 (оскільки 27.02.2022 вихідний день);

за видатковою накладною №6512 від 04.02.2022 - у строк до 07.03.2022 (оскільки 06.03.2022 вихідний день);

за видатковою накладною №7745 від 11.02.2022 - у строк до 14.03.2022 (оскільки 13.03.2022 вихідний день);

за видатковою накладною №8721 від 16.02.2022 - у строк до 18.03.2022 ;

за видатковою накладною №9124 від 17.02.2022 - у строк до 21.03.2022 (оскільки 19.03.2022 вихідний день).

Однак, матеріали справи не містять доказів оплати відповідачем поставленого позивачем у період з 26.01.2022 по 17.02.2022 товару на суму 281269,80 грн.

Договір, відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч.3 ст.13, ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Водночас, у частині 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Верховний Суд звертається до власних висновків у постанові від 02.10.2018 у справі №910/18036/17.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідач, у відповідності наведених приписів процесуального закону, наведених у позові обставин щодо невиконання взятих на себе зобов`язань за договором в частині оплати отриманого товару не спростував, доказів оплати заборгованості не надав.

Невиконане зобов`язання за договором поставки №Т-07/151021/01 від 15.10.2021 у сумі 281269,80 грн підтверджується матеріалами справи, доказів у спростування заборгованості по договору з оплати за поставлений товар у сумі 281269,80 грн відповідачем не надано.

Ураховуючи викладене вище, оскільки заборгованість відповідача перед позивачем у сумі 281269,80 грн належним чином доведена, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення заборгованості у сумі 281269,80 грн.

Приписами ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст.78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

ВИСНОВКИ СУДУ

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ ДИСТРИБ`ЮШИН КОМПАНІ" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "БАЛАТОН" заборгованості у сумі 281269,80 грн.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

За приписами ст.129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "БАЛАТОН" (02175, місто Київ, Харківське шосе, будинок 56, ідентифікаційний код 23763367) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ ДИСТРИБ`ЮШИН КОМПАНІ" (03056, місто Київ, вул.Польова (Солом`янський р-н), будинок 24, ідентифікаційний код 44364729) заборгованість у сумі 281269,80 грн та судовий збір у сумі 4219,05 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 27.02.2023.

Суддя С.О. Турчин