ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2023 р. Справа№ 357/5940/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Гаврилюка О.М.

Ходаківської І.П.

за участю секретаря судового засідання Яценко І.В.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 09.02.2023:

від позивача: не з`явились

від відповідача: Пальчик В.О.

від третьої особи: не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Державної казначейської служби України

на рішення Господарського суду міста Києва від 22.11.2022

у справі № 357/5940/19 (суддя - Андреїшина І.О.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Лентюгова Андрія Вячеславовича

до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України

третя особа Білоцерківський міський відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області

про відшкодування шкоди, заподіяної злочином

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та хід розгляду справи

У травні 2019 року Лентюгов Андрій Вячеславович (далі - позивач) звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України (далі - відповідач, скаржник) третя особа: Білоцерківський міський відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, про відшкодування шкоди, заподіяної злочином.

Заочним рішенням Сквирського районного суду Київської області від 14 листопада 2019 року у задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду № 357/5940/19 від 17.09.2020 апеляційну скаргу Фатєєва Андрія Олександровича , діючого в інтересах Лентюгова Андрія Вячеславовича , - залишено без задоволення, заочне рішення Сквирського районного суду Київської області від 14.11.2019 - залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 29.06.2022 рішення Сквирського районного суду Київської області від 14.11.2019 та постанову Київського апеляційного суду від 17.09.2020 скасовано, провадження у справі закрито, повідомлено Лентюгову Андрію Вячеславовичу , що розгляд цієї справи віднесений до юрисдикції господарського суду.

11.07.2022 Лентюговим Андрієи Вячеславовичем подано до Верховного Суду заяву про направлення справи за встановленою юрисдикцією до Господарського суду міста Києва.

Постановою Верховного Суду від 20.07.2022 матеріали справи № 357/5940/19 за позовом Лентюгова Андрія Вячеславовича до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, заподіяної злочином, передано для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що йому, як потерпілому у кримінальній справі № 357/14433/14-к, нанесена майнова шкода шляхом привласнення майна (грошових коштів) у розмірі 71 485,62 грн. У зв`язку з тим, що ОСОБА_3 частково відшкодував завдані збитки на суму 15 000,00 грн., позивач просить суд стягнути з відповідача решту завданої шкоди в розмірі 56 485,62 грн. та 61 151,98 грн. інфляційних втрат за період з 01.09.2015 по 07.08.2019.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням господарського суду міста Києва від 22.11.2022 у справі № 357/5940/19 Позов задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України на користь Фізичної особи-підприємця Лентюгова Андрія Вячеславовича 56 485 грн. 62 коп. шкоди та 60 446 грн. 39 коп. інфляційних втрат. В іншій частині позову відмовлено.

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції зазначив, що оскільки відсутні сумніви, що позивач зазнав збитків внаслідок вчинення ОСОБА_3 злочину, що мало наслідком його кримінальну відповідальність, тобто, наявний безпосередній причинний зв`язок між винними протиправними діями відповідача та заподіяною позивачу шкодою.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, Державна казначейська служба України подала апеляційну скаргу, в якій просить суд визнати поважними причини пропуску строку на оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 22.11.2022 у справі № 357/5940/19 і поновити цей строк. Прийняти апеляційну скаргу до розгляду та відкрити провадження у справі № 357/5940/19. Звільнити Казначейство як апелянта від сплати судового збору або відстрочити сплату такого збору до закінчення воєнного стану. Прийняти постанову, якою скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 22.11.2022 у справі № 357/5940/19. Відмовити у задоволенні позову фізичної особи-підприємця Лентюгова Андрія Вячеславовича у повному обсязі. Розглянути справу з повідомлення Казначейства та за участю його особи, яка здійснює його представництво.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що, першою та основною необхідною умовою для застосування частини другої статті 1177 ЦК України є ухвалення Верховною Радою України закону, який би передбачав випадки та порядок компенсування шкоди, завданої потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, другою та безумовною умовою є передбачення Верховною Радою України у Законі про бюджет України відповідних видатків, натомість суд не наділений повноваженнями підміняти Верховну Раду України та визначати, в яких конкретно випадках і в якому порядку має компенсуватись така шкода.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

У свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, позивач у своєму відзиві, наданому до суду 09.02.2023, зазначає, що рішення суду прийнято при повному з`ясуванні обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, без їх порушення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає і рішення слід залишити без змін.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.12.2022 справу № 357/5940/19 передано на розгляд колегії суддів у складі : головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді: Гаврилюк О.М., Ходаківська І.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2022 витребувано справу № 357/5940/19.

28.12.2022 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшла справа № 357/5940/19.

23.12.2022 від Фізичної особи-підприємця Лентюгова Андрія Вячеславовича надійшло клопотання про відмову у відкриті апеляційного провадження.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.12.2022 відмовлено Державній казначейській службі України у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору. Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Господарського суду міста Києва від 22.11.2022 у справі № 357/5940/19 - залишено без руху, роз`яснено право на усунення недоліків апеляційної скарги.

10.01.2023 на адресу Північного апеляційного господарського суду від Державної казначейської служби України надійшло клопотання про відстрочення сплати судового збору.

13.01.2023 на адресу Північного апеляційного господарського суду від Державного казначейської служби України надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої долучено платіжне доручення № 15 від 09.01.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2023 задоволено клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення Господарського суду міста Києва від 22.11.2022 у справі № 357/5940/19 зазначений строк. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною Державної казначейської служби України на рішення Господарського суду міста Києва від 22.11.2022 у справі № 357/5940/19. Зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 22.11.2022 у справі № 357/5940/19. Розгляд апеляційної скарги призначено на 09.02.2023.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

В судове засідання 09.02.2023 з`явився представник відповідача, який підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення ,яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Позивач та третя особа в судове засідання 09.02.2023 представників не направили, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги та справи повідомлялися належним чином, від третьої особи через канцелярію Північного апеляційного господарського суду заяв та клопотань - не надходило.

Водночас, у наданому до суду 09.02.2023 відзиві на апеляційну скаргу, позивачем викладено клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника.

Ч.12 ст.270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи

Суд апеляційної інстанції враховуючи те, що учасники справи про розгляд справи повідомлені належним чином, явка учасників обов`язковою не визнавалась, у зв`язку з чим неявка представників позивача та третьої особи не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги.

Колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202, ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки представники учасників справи, що не з`явилися, про дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, участь представників сторін у судовому засіданні судом обов`язковою не визнавалась, суду не наведено обставин, за яких апеляційну скаргу не може бути вирішено в даному судовому засіданні.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка представників учасників справи у судове засідання за умови належного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що підстави для відкладення розгляду апеляційної скарги - відсутні.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30.12.2014 по кримінальній справі № 357/14433/14-к ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 191 КК України, йому призначено покарання у виді двох років обмеження волі. Потерпілим у цій кримінальній справі визнано позивача ФОП Лентюгова Андрія Вячеславовича , якому нанесена майнова шкода шляхом привласнення майна (грошових коштів) у розмірі 71 485,62 грн. На підставі підпунктів "в", "д" та "е" статті 1 Закону України "Про амністію у 2014 році" ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного покарання.

В ході розгляду судом відповідної кримінальної справи встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , працюючи менеджером з продажу у ФОП Лентюгова А.В. відповідно до трудового договору між працівником та фізичною особою від 01.09.2008, будучи матеріально-відповідальною особою згідно з договором про повну матеріальну відповідальність від 01.09.2008 в період з 15.12.2011 до 10.03.2012 привласнив грошові кошти ФОП Лентюгова А.В. в сумі 71 485,62 грн., чим завдав останньому збитків на вказану суму. У зв`язку з тим, що ОСОБА_3 частково відшкодував завдані збитки на суму 15 000,00 грн., судом стягнуто з нього 56 485,62 грн. на користь ФОП Лентюгова А.В. , в якості відшкодування завданої шкоди.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 18.03.2015 по справі №357/14433/14-к вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30.12.2014 відносно ОСОБА_3 залишено без змін.

Білоцерківським міськрайонним судом Київської області позивачу видано виконавчий лист по справі № 357/14433/14-к від 27.03.2015 про стягнення з боржника ОСОБА_3 на користь стягувача ФОП Лентюгова А.В. 56 485,62 грн.

11.06.2015 головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у місті Києві Москаленко О.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 47791370.

17.05.2019 головним державним виконавцем Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Л.Ю. Лебедєвою винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з відсутністю майна боржника, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем заходи стосовно розшуку майна виявились безрезультатними. У пункті 2 резолютивної частини постанови зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 17.05.2022.

Станом на 29.05.2019, відповідно до автоматизованої системи виконавчого провадження, виконавче провадження № 47791370, визначено як завершене.

Як зазначалось вище, задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався тим, що оскільки відсутні сумніви, що позивач зазнав збитків внаслідок вчинення ОСОБА_3 злочину, що мало наслідком його кримінальну відповідальність, тобто, наявний безпосередній причинний зв`язок між винними протиправними діями відповідача та заподіяною позивачу шкодою, у зв`язку із чим суд дійшов висновку про задоволення позову.

Колегія суддів не погоджується із даними висновками суду першої інстанції та вважає їх передчасними з огляду на таке.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до вимог статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно з частиною третьою статті 127 КПК України шкода, завдана потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, компенсується йому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом.

Статтею 1177 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Шкода, завдана потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, компенсується йому за рахунок Державного бюджету України у випадках та порядку, передбачених законом.

Порядок відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням за рахунок за рахунок коштів Державного бюджету на час розгляду справи в суді законодавчо визначений Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» від 01.12.1994.

Тобто, відшкодування шкоди у результаті скоєння кримінального правопорушення за рахунок коштів Державного бюджету передбачено лише у випадку, коли кримінальне правопорушення вчинено спеціальним суб`єктом (працівником правоохоронного органу, прокуратури) і набуло вигляду незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що закону, що регулює відшкодування шкоди фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення не з вини спеціального суб`єкта, Верховною Радою України не прийнято.

Посилання суду першої інстанції на постанову Верховного Суду від 01.06.2022 у справі №757/59501/19-ц є помилковими, оскільки, зі змісту даної постанови вбачається, що Верховним Судом не було відмовлено в задоволенні позовних вимог на підставі відсутності закону, який передбачає порядок присудження та сплати відшкодування шкоди на підставі частини другої статті 1177 ЦК України тільки з тих підстав, що підставою для відмови в позові була передчасність такого позову оскільки в рамках кримінального провадження не встановлено факту вчинення кримінального правопорушення відносно позивача.

Окремо колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 95 Конституції України та пунктом 8 частини 1 статті 7 БК України встановлено правило, за яким виключно Законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави, розмір і цільове спрямування.

Частиною першою статті 23 БК України передбачено, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення.

Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим кодексом.

Враховуючи те, що відсутній закон, що регулює відшкодування шкоди фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення не з вини спеціального суб`єкта логічно дійти висновку про відсутність передбачення законом про Державний бюджет України на 2022 та 2023 роки видатків держави, які можна спрямувати для здійснення відповідних виплат.

Підсумовуючи вищевикладене в сукупності, зважаючи на відсутність закону, що регулює відшкодування шкоди фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення не з вини спеціального суб`єкта, колегія суддів констатує про передчасність висновку суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з ч.ч.1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з`ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Ч. 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що доводи, викладені скаржником в апеляційній скарзі та доповненнях до неї, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в апеляційному порядку, оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено при нез`ясуванні обставин, що мають значення для справи, за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права (ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України), у зв`язку з чим на підставі п. 1-4 ч. 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України оскаржуване рішення підлягає скасуванню в апеляційному порядку з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Розподіл судових витрат

Судовий збір розподіляється відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Господарського суду міста Києва від 22.11.2022 у справі № 357/5940/19 - задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 22.11.2022 у справі № 357/5940/19 - скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

4. Матеріали справи №357/5940/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 287 та 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано 28.02.2023.(після виходу судді Ходаківської І.П. з відпустки)

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді О.М. Гаврилюк

І.П. Ходаківська