ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2023 рокуСправа № 912/1599/22

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кабакової В.Г., за участі секретаря судового засідання Лупенко А.І., розглянув у відкритому судовому засіданні справу №912/1599/22

за позовом Селянського (фермерського) господарства Літвінова Анатолія Григоровича, с. Мар`янівка, Бобринецький район, Кіровоградська область, 27220

до відповідача Кетрисанівської сільської ради, вул. Шкільна, буд. 47, с. Кетрисанівка, Кропивницький район, Кіровоградська область, 27247

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

про визнання права постійного користування на земельну ділянку

Представники сторін:

від позивача - Коротченко О.О, адвокат, ордер серії ВА № 1041766 від 04.11.2022, посвідчення №701 видане 04.03.2021

від відповідача - Попов Р.О., адвокат, довіреність №111 від 07.09.2022, посвідчення №67 видане 30.10.2014;

від третьої особи - участі не брали.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Селянського (фермерського) господарства Літвінова Анатолія Григоровича (далі - СФГ Літвінова А.Г., позивач) до Кетрисанівської сільської ради з вимогами про визнання права постійного користування на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:9500, загальною площею 50 га, цільове призначення для ведення фермерського господарства, місце розташування Кіровоградська область, Бобринецький район, Мар`янівська сільська рада, яка була надана на ім`я ОСОБА_1 державним актом на право постійного користування землею серії Б №052150 від 1993 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №37, виданого на підставі рішення виконавчого комітета Мар`янівської сільської ради народних депутатів від 08 лютого 1993 року №3 "Про виділення землі для ведення фермерських господарств", а також покладення судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з моменту реєстрації селянського (фермерського) господарства як юридичної особи обов`язки землекористувача земельної ділянки несе створене фермерське господарство, а не фізична особа-засновник, на ім`я якої видано державний акт на право постійного користування землею. Позивач звертався про переоформлення права постійного користування земельною ділянкою за фермерським господарством, однак рішення щодо переоформлення права постійного користування за господарством не прийнято.

Ухвалою від 07.11.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 912/1599/22 за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 07.12.2022, залучив до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 , встановив учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

29.11.2022 через "Електронний суд" представником відповідача подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді.

01.12.2022 представником відповідача подано суду клопотання про надання додаткового часу для подання відзиву - до 05.12.2022.

Ухвалою суду від 02.12.2022, серед іншого, продовжено Кетрисанівській сільській раді строк на подання відзиву до 05.12.2022 включно за ініціативою суду.

06.12.2022 через "Електронний суд" від Кетрисанівської сільської ради за підписом повноважного представника надійшов відзив на позовну заяву, з доказами направлення іншим учасникам справи, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову з таких підстав. Господарським судом Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. слухалась справа № 912/773/22 в якій ухвалою від 26.10.2022 року суд ухвалив прийняти відмову СФГ Літвінова А.Г. від позову та закрити провадження у справі № 912/773/22 на підставі пункту 4 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України. Частиною 3 статті 231 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Також рішенням сесії Кетрисанівської сільської ради № 3044 від 30.06.2022 року відмовлено у наданні згоди на зміну правокористувача земельної ділянки. Вказане рішення позивачем не оскаржувалось, є чинним та жодним чином не свідчить про невизнання відповідачем права постійного користування земельною ділянкою.

07.12.2022 господарський суд відкрив підготовче засідання у справі №912/1599/22 та оголосив перерву до 20.12.2022 о 12:00 год, про що постановлено протокольну ухвалу.

12.12.2022 електронною поштою до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, де позивач зазначив про відмінність обставин, що зумовили необхідність звернення до суду у справі №912/1599/22 від тих, які були у справі №912/773/22. Також позивач зазначає, що оскарження рішення Кетрисанівської сільської ради № 3044 від 30.06.2022 не відновить права господарства на спірну земельну ділянку та не зумовить їхнього належного оформлення, оскільки лише визнання права постійного користування є належним способом захисту.

Ухвалою від 20.12.2022 суд продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів, закрив підготовче провадження у справі №912/1599/22 та призначив справу до судового розгляду по суті на 18.01.2023 о 12:00 год.

В судовому засіданні 18.01.2023 суд розпочав розгляд справи по суті. Представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача позов заперечив повністю. Представник третьої особи участі не брав. Письмових пояснень третьої особи щодо позову до суду не надходило.

Представником відповідача в засіданні також зазначено, що відповідачем не порушено право позивача на користування земельною ділянкою. Судова практика наведена позивачем не стосується обставин даної справи, так як вона стосується ситуацій, де особи, на ім`я яких видано державний акт, померли.

В засіданні оголошено перерву до 25.01.2023 о 15:00. Протокольною ухвалою зобов`язано представника позивача довести зміст протокольної ухвали суду від 25.01.2023 до відома третьої особи.

В засіданні 25.01.2023 оголошено перерву до 14.02.2023 о 14:00 год.

В засіданні представниками позивача та відповідача підтримано раніше оголошені позиції.

Представником позивача зазначено про належне виконання вимог ухвали суду від 26.01.2023 щодо доведення до відома третьої особи змісту ухвали.

Представник третьої особи участі в засіданні не брав.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив наступні обставини.

Рішенням виконавчого комітету Мар`янівської сільської ради народних депутатів від 08.02.1993 № 3 ОСОБА_1 виділено для розвитку фермерського господарства 50 га землі.

В подальшому громадянину ОСОБА_1 видано Державний акт на право постійного користування землею серія Б № 052150, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 37.

Згідно даного Державного акта, ОСОБА_1 надано у постійне користування земельну ділянку площею 50,0 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Мар`янівської сільської ради для ведення селянського фермерського господарства.

17.03.1993 ОСОБА_1 створене селянське (фермерське) господарство Літвінова Анатолія Григоровича, з метою здійснення господарської діяльності на отриманій земельній ділянці на праві постійного користування, що підтверджується довідкою № 20724 з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ).

07.10.2003 відбулась перереєстрація Селянського (фермерського) господарства Літвінова Анатолія Григоровича, про що видано свідоцтво про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб`єкта підприємницької діяльності - юридичної особи та зроблено запис у журналі обліку реєстраційних справ за № 67.

Розпорядженням голови Бобринецької районної державної адміністрації Кіровоградської області від 07.10.2003 № 620-р "Про державну реєстрацію Статуту селянського (фермерського) господарства", відповідно до змісту якого вирішено зареєструвати Статут селянського (фермерського) господарства Літвінова Анатолія Григоровича, місце знаходження господарства: Кіровоградська обл., Бобринецький р-н, с. Мар`янівка, та визначено, що Засновником та Головою селянського (фермерського) господарства є ОСОБА_1 .

25.01.2013 прийнято зміни то статуту господарства, згідно яких до складу членів господарства були введені: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Відповідно до розробленої Технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на території Мар`янівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області від 2015 року, земельній ділянці, яка обліковується на праві постійного користування за ОСОБА_1 , присвоєно кадастровий номер :02:000:9500 та зареєстроване право постійного користування за ОСОБА_1 .

Відповідно до Наказу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" №20-ОТГ від 07.12.2020 Головним управлінням вирішено передати Кетрисанівській сільській раді Кропивницького району Кіровоградської області у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, які розташовані, зокрема, на території Мар`янівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, що увійшла до Кетрисанівській сільській раді Кропивницького району Кіровоградської області згідно з додатком.

Як вбачається з додатку, земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:9500, загальною площею 50 га, цільове призначення, для ведення фермерського господарства, місце розташування Кіровоградська область, Бобринецький район, Мар`янівська сільська рада передана Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області до Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області у комунальну власність (а.с. 41).

Акт приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної власності у комунальну власність підписаний Начальником Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області та Головою Кетрисанівської сільської ради 08.12.2020 (а.с. 42).

Право комунальної власності Кетрисанівської сільської ради на спірну земельну ділянку (номер запису про право (в державному реєстрі прав) 40049266) зареєстровано 19.12.2020 (а.с. 46-47).

Отже, за наведеними вище нормами законодавства та документами, розпорядником спірної земельної ділянки є Кетрисанівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області, а предметом спору є земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:9500, загальною площею 50 га, цільове призначення, для ведення фермерського господарства, місце розташування Кіровоградська область, Бобринецький район, Мар`янівська сільська рада.

15.02.2022 СФГ Літвінова А.Г. направило заяву (клопотання) про переоформлення права постійного користування з проханням до Кетрисанівської сільської ради прийняти рішення про переоформлення права постійного користування за Селянським (фермерським) господарством Літвінова Анатолія Григоровича на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:9500, загальною площею 50 га, цільове призначення, для ведення фермерського господарства, місце розташування Кіровоградська область, Бобринецький район, Мар`янівська сільська рада, яка надана на ім`я ОСОБА_1 державним актом на право постійного користування землею серії Б №052150 від 1993 року.

До заяви (клопотання) від 15.02.2022 додано копію державного акта на право постійного користування землею, копію Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, копію свідоцтва про державну реєстрацію (перереєстрацію) юридичної особи та проінформовано щодо позиції Великої Палати Верховного Суду по справі № 922/989/18 відповідно до якої, з моменту створення селянського (фермерського) господарства (фермерського господарства) виникають відповідні правомочності та юридичні обов`язки щодо використання земельної ділянки наданої на праві постійного користуванням цим господарством. Такі правомочності набувають сталого юридичного зв`язку саме з фермерським господарством, стають частиною його майна.

30.09.2022 Кетрисанівська сільська рада прийняла рішення "Про відмову у наданні згоди на зміну правокористувача земельної ділянки, яка перебуває у постійному користуванні для ведення фермерського господарства на СФГ "ЛІТВІНОВА АНАТОЛІЯ ГРИГОРОВИЧА" № 3044.

Вказана відмова відповідача в оформленні права постійного користування спірною земельною ділянкою за позивачем і стала підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

В силу вимог до ч. 1 ст. 13 та ч. 1 ст. 14 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Відносини, пов`язані зі створенням, діяльністю та припиненням селянських (фермерських) господарств регулюються, Земельним кодексом України, Законом України "Про селянське (фермерське) господарство", Законом України "Про фермерське господарство" та іншими нормативно-правовими актами України.

Згідно частини 1 статті 51 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент реєстрації Державного акта на право постійного користування) громадяни, які виявили бажання вести селянське (фермерське) господарство (включаючи й тих, хто переїздить з іншої місцевості), для одержання земельної ділянки у власність або користування подають до сільської, селищної, міської, районної Ради народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки заяву, яку підписує голова створюваного селянського (фермерського) господарства.

Статтею 7 Земельного кодексу України (в редакції, яка діяла на момент видачі Державного акта на право користування) визначено, що користування землею може бути постійним або тимчасовим. Постійним визнається землекористування без заздалегідь установленого строку. У постійне користування земля надається Радами народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності громадянам України для ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства.

За приписами частини 1 статті 23 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент реєстрації Державного акта на право постійного користування) право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

З наведеного нормативного регулювання вбачається, що на момент надання земельної ділянки ОСОБА_1 , земельна ділянка на праві постійного землекористування для ведення СФГ надавалася не як громадянину України, а як спеціальному суб`єктові - голові створюваного селянського (фермерського) господарства.

Відповідно до частин першої, другої статті 9 Закону України від 20.12.91 N 2009-XII "Про селянське (фермерське) господарство" (в редакції, чинній на момент реєстрації Державного акта на право постійного користування) після одержання Державного акта на право приватної власності на землю, Державного акта на право постійного користування землею або укладення договору на тимчасове користування землею, в тому числі на умовах оренди, селянське (фермерське) господарство підлягає у 30-денний термін державній реєстрації у Раді народних депутатів, що передала у власність чи надала у користування земельну ділянку.

Після відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання Державного акта на право приватної власності на землю, Державного акта на право постійного користування або укладання договору на тимчасове користування землею, в тому числі на умовах оренди, та державної реєстрації селянське (фермерське) господарство набуває статусу юридичної особи, одержує печатку із своїм найменуванням і адресою, відкриває розрахунковий та інші рахунки в установах банку і вступає у відносини з підприємствами, установами та організаціями, визнається державними органами та органами місцевого самоврядування як самостійний товаровиробник при плануванні економічного і соціального розвитку регіону.

Отже, законодавством, чинним на момент створення СФГ ОСОБА_1 , передбачено одержання земельної ділянки як обов`язкової умови для набуття правосуб`єктності СФГ як юридичної особи. Водночас одержання громадянином державного акта, яким посвідчувалося право на земельну ділянку для ведення СФГ, зобов`язувало таку фізичну особу в подальшому подати необхідні документи до відповідної місцевої ради для державної реєстрації СФГ. Тобто, Закон не передбачав права громадянина використовувати земельну ділянку, надану йому в користування для ведення СФГ, без створення такого СФГ.

19.06.2003 прийнято новий Закон України N 937-IV "Про фермерське господарство", яким Закон України "Про селянське (фермерське) господарство" № 2009-XII визнано таким, що втратив чинність.

У статті 1 Закону "Про фермерське господарство" вказано, що фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 5, ч. 1 ст. 7 Закону України "Про фермерське господарство" право на створення фермерського господарства має кожний дієздатний громадянин України, який досяг 18-річного віку та виявив бажання створити фермерське господарство. Надання земельних ділянок державної та комунальної власності у власність або користування для ведення фермерського господарства здійснюється в порядку, передбаченому Земельним кодексом України.

Фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, за умови набуття громадянином України або кількома громадянами України, які виявили бажання створити фермерське господарство, права власності або користування земельною ділянкою (ст. 8 Закону України "Про фермерське господарство").

Отже, можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов`язана з наданням (передачею) такій фізичній особі земельних ділянок для ведення фермерського господарства, що є обов`язковою умовою для державної реєстрації фермерського господарства.

З аналізу приписів статей 1, 5, 7, 8 Закону України "Про фермерське господарство" можна дійти висновку, що після отримання земельної ділянки фермерське господарство має бути зареєстроване у встановленому законом порядку і з дати реєстрації набуває статусу юридичної особи. З цього часу обов`язки землекористувача здійснює фермерське господарство, а не громадянин, якому надавалася відповідна земельна ділянка для ведення фермерського господарства.

Відповідно до положень частини 1 статті 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Право постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності; громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об`єднання), установи та організації (частини 2 статті 92 цього Кодексу).

Пунктом 6 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України, який діяв з 01.01.2002 року (момент набрання чинності названим Земельним кодексом України) до 22.09.2005, встановлено, що громадяни та юридичні особи, які набули земельні ділянки на праві постійного користування до 01.01.2002, але згідно з Кодексом не можуть мати їх на такому праві повинні до 01.01.2008 переоформити право постійного користування на право власності або право оренди.

Проте, Конституційний Суд України рішенням № 5-рп/2005 від 22.09.2005 року визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення пункту 6 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України щодо зобов`язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або на право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення.

Тому, громадяни та юридичні особи, які до 01.01.2002 отримали у постійне користування земельні ділянки, правомочні використовувати отримані раніше земельні ділянки на підставі цього правового титулу без обов`язкового переоформлення права постійного користування на право власності на землю чи на право оренди землі.

З моменту державної реєстрації селянського (фермерського) господарства та набуття ним прав юридичної особи таке господарство на основі норм права набуває як правомочності володіння і користування, так і юридичні обов`язки щодо використання земельної ділянки.

Аналогічні висновки Великої Палати Верховного Суду викладені в постанові від 23.06.2020 у справі № 922/989/18.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що у відносинах, а також спорах з іншими суб`єктами, голова фермерського господарства, якому була передана у власність, постійне користування чи оренду земельна ділянка, виступає не як самостійна фізична особа, власник, користувач чи орендар земельної ділянки, а як представник (голова, керівник) фермерського господарства. У таких правовідносинах їх суб`єктом є не фізична особа - голова чи керівник фермерського господарства, а фермерське господарство як юридична особа (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 615/2197/15-ц (провадження № 14-533цс18).

Право користування земельною ділянкою може бути припинено лише з певних підстав, закріплених у законодавстві.

Так, за приписами статті 141 Земельного кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою є: 1) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; 2) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; 3) припинення діяльності релігійних, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; 4) використання земельної ділянки способами, які суперечать економічним вимогам; 5) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; 6) систематична несплата земельного податку або орендної плати; 7) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; 8) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини; 9) передача приватному партнеру, концесіонеру нерухомого майна, розміщеного на земельній ділянці, що перебуває в користуванні державного або комунального підприємства та є об`єктом державно-приватного партнерства або об`єктом концесії.

Відповідно до приписів частини 1 статті 27 Земельного кодексу України , яка діяла до 01.01.2002, право користування земельною ділянкою чи її частиною припиняється у разі: 1) добровільної відмови від земельної ділянки; 2) закінчення строку, на який було надано земельну ділянку; 3) припинення діяльності підприємства, установи, організації, селянського (фермерського) господарства; 4) систематичного невнесення земельного податку в строки, встановлені законодавством України, а також орендної плати в строки, визначені договором оренди; 5) нераціонального використання земельної ділянки; 6) використання земельної ділянки способами, що призводять до зниження родючості ґрунтів, їх хімічного і радіоактивного забруднення, погіршення екологічної обстановки; 7) використання землі не за цільовим призначенням; 8) невикористання протягом одного року земельної ділянки, наданої для сільськогосподарського виробництва, і двох років - для несільськогосподарського виробництва; 9) вилучення земель у випадках, передбачених статтями 31 і 32 цього Кодексу.

З наведеного вбачається, що підставою припинення права постійного користування земельною ділянкою, наданою громадянину для ведення фермерського господарства, є припинення діяльності такої юридичної особи як селянське (фермерське) господарство.

Таким чином, одержання громадянином - засновником правовстановлюючого документа на право власності чи користування земельною ділянкою для ведення СФГ є необхідною передумовою державної реєстрації та набуття СФГ правосуб`єктності як юридичної особи. Підставою припинення права користування земельною ділянкою, яка була отримана громадянином для ведення СФГ і подальшої державної реєстрації СФГ як юридичної особи, виступає припинення діяльності відповідного фермерського господарства.

28.04.2021 прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин" (набрав чинності 27.05.2021) яким доповнено Розділ Х "Перехідних положень" Земельного кодексу України пунктом 24 наступного змісту: "З дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель: а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук); б) оборони; в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення; г) зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи; ґ) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності; д) під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності; е) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті.

Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.

Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим пунктом.

Перехід земельних ділянок із державної власності у комунальну власність згідно з вимогами цього пункту не є підставою для припинення права оренди та інших речових прав, похідних від права власності, на такі земельні ділянки. Внесення змін до договору оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту із зазначенням нового органу, що здійснює розпорядження такою земельною ділянкою, не вимагається і здійснюється лише за згодою сторін договору.

З дня набрання чинності цим пунктом до державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки державної власності, що передаються у комунальну власність територіальних громад, органи виконавчої влади, що здійснювали розпорядження такими земельними ділянками, не мають права здійснювати розпорядження ними".

Як вбачається із Наказу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" №20-ОТГ від 07.12.2020 розпорядником спірної земельної ділянки є Кетрисанівська сільська рада, що підтверджується Інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку (а.с. 46-47).

Заперечення Катеринівської сільської ради викладені у відзиві на позов стосовно того, що Господарським судом Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. слухалась справа № 912/773/22 в якій ухвалою від 26.10.2022 року суд ухвалив прийняти відмову СФГ Літвінова А.Г. від позову та закрити провадження у справі № 912/773/22 на підставі пункту 4 частини 1 статті 231 ГПК України, а повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається, спростовуються таким.

Обставини, що зумовили необхідність звернення до суду у справі №912/1599/22 є відмінними від тих, які були у справі №912/773/22. У справі № 912/773/22 СФГ Літвінова А.Г. звернулось з позовом до Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області про визнання права постійного користування у зв`язку з тим, що Кетрисанівською сільською радою не розглянута заява (клопотання) СФГ Літвінова А.Г. про переоформлення права постійного користування на земельну ділянку з кадастровим номером: :02:000:9500, загальною площею 50 га, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення: для ведення фермерського господарства, що розташована на території Кіровоградська область, Бобринецький район, Мар`янівська сільська рада з фізичної особи - ОСОБА_1 на СФГ Літвінова А.Г.

І, як вказує позивач, такі обставини трактувались як пасивне невизнання права постійного користування останнього на спірну земельну ділянку та що зумовило необхідність у зверненні до суду.

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 26.10.2022 у справі № 912/773/22 закрито провадження у справі № 912/773/22 на підставі пункту 4 частини 1 статті 231 ГПК України, оскільки позивачем повідомлено, що відмова від позову зумовлена прийняттям Кетрисанівською сільською радою рішення № 3044 "Про відмову у наданні згоди на зміну правокористувача земельної ділянки, яка перебуває у постійному користуванні для ведення фермерського господарства на СФГ Літвінова Анатолія Григоровича", що є підставою для подання нового позову з інших підстав для захисту порушених прав та інтересів позивача на спірну земельну ділянку.

Так, 30.09.2022 Кетрисанівська сільська рада прийняла рішення "Про відмову у наданні згоди на зміну правокористувача земельної ділянки, яка перебуває у постійному користуванні для ведення фермерського господарства на СФГ " ОСОБА_1 " № 3044, що і стало підставою для звернення до суду з позовом у даній справі.

Отже, підстави звернення з позовом до суду у справах №912/1599/22 та №912/773/22 є різними.

Заперечення відповідача, що рішення сесії Кетрисанівської сільської ради № 3044 від 30.06.2022 року, яким відмовлено у наданні згоди на зміну правокористувача земельної ділянки, не свідчить про невизнання відповідачем права постійного користування, спростовуються наведеними вище положеннями законодавства, а також таким.

Суд погоджується з доводами позивача, що оскарження рішення Кетрисанівської сільської ради № 3044 від 30.09.2022 жодним чином не відновить права господарства на спірну земельну ділянку та не зумовить їхнього належного оформлення, оскільки лише визнання права постійного користування є належним способом захисту.

Позиція відповідача про можливість надання земель у користування лише для ведення товарного сільськогосподарського виробництва свідчить саме про невизнання такого права постійного користування за позивачем на спірну земельну ділянку.

Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Невизнання цивільного права полягає в запереченні наявності у особи суб`єктивного цивільного права, зокрема, на майно, на право користування майном, на спадкування, на частину в загальному майні, яке безпосередньо не спричиняє шкоду суб`єктивному праву, але створює невпевненість у правовому статусі носія суб`єктивного права. Водночас тут відсутнє звернення інших осіб до юрисдикційних органів про відсутність у особи цивільного права.

Оспорювання суб`єктивного цивільного права відображає такий стан правовідносин, коли суб`єктивне цивільне право заперечується в юрисдикційному органі.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, господарський суд вважає право позивача порушеним та дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, доведення останнім наявності у Селянського (фермерського) господарства Літвінова Анатолія Григоровича права постійного користування на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:9500, загальною площею 50 га, цільове призначення для ведення фермерського господарства, місце розташування Кіровоградська область, Бобринецький район, Мар`янівська сільська рада, яка була надана на ім`я ОСОБА_1 державним актом на право постійного користування землею серії Б №052150 від 1993 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №37, виданого на підставі рішення виконавчого комітета Мар`янівської сільської ради народних депутатів від 08 лютого 1993 року №3 "Про виділення землі для ведення фермерських господарств"

А отже, позовні вимоги Селянського (фермерського) господарства Літвінова Анатолія Григоровича підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за Селянським (фермерським) господарством Літвінова Анатолія Григоровича (с. Мар`янівка, Бобринецький район, Кіровоградська область, 27220, і.к. НОМЕР_1 ) право постійного користування на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:9500, загальною площею 50 га, цільове призначення для ведення фермерського господарства, місце розташування Кіровоградська область, Бобринецький район, Мар`янівська сільська рада, яка була надана на ім`я ОСОБА_1 державним актом на право постійного користування землею серії Б №052150 від 1993 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №37, виданого на підставі рішення виконавчого комітета Мар`янівської сільської ради народних депутатів від 08 лютого 1993 року №3 "Про виділення землі для ведення фермерських господарств".

Стягнути з Кетрисанівської сільської ради (вул. Шкільна, буд. 47, с. Кетрисанівка, Кропивницький район, Кіровоградська область, 27247, і.к. 04365508) на користь Селянського (фермерського) господарства Літвінова Анатолія Григоровича, (с. Мар`янівка, Бобринецький район, Кіровоградська область, 27220, і.к. 24144956) 2481,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати позивачу через систему "Електронний суд", відповідачу через систему "Електронний суд", третій особі (вул. Мотокросна, буд. 81А, м. Кропивницький, 25004).

Повне рішення складено 23.02.2023.

Суддя В.Г. Кабакова