номер провадження справи 22/135/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2023 Справа № 908/2555/22

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ярешко О.В.,

При секретарі судового засідання Ініній І.М.

За участю представників сторін:

від позивача - не з`явився

від відповідача - не з`явився

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи № 908/2555/22

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничого підприємства "Дніпрометцентр" (пр. Мануйлівський, буд. 11, прим. 32, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49000)

до відповідача: Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (вул. Назарівська, буд. 3, м. Київ, 01032) в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" (вул. Промислова, буд. 133, м. Енергодар, Запорізька область, 71504; адреса для листування: вул. Шенвізська, буд. 2, Кризовий центр, м. Запоріжжя, 69000)

про стягнення 2 961 142,14 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог та заяви позивача

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Дніпрометцентр" звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою (вих. № 28/11/22-1 від 28.11.2022) до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" про стягнення 2961142,14 грн. заборгованості за договором поставки товару № 53-121-01-21-10209 від 14.04.2021, із якої: 2223549,60 грн. заборгованості по сплаті вартості поставленого товару; 91206,94 грн. 3% річних, нарахованих за період з 06.07.2021 по 28.11.2022; 646385,87 грн. втрат від інфляції, нарахованих за період з серпня 2021 по жовтень 2022 включно.

За умовами договору № 53-121-01-21-10209 від 14.04.2021 позивачем була здійснена поставка товару на суму 2223549,60 грн., що підтверджується переліченими в позові видатковими накладними. Позивач зареєстрував відповідні податкові накладні. Відповідач товар не оплатив, заборгованість склала 2223549,60 грн.

25.01.2023 на електронну пошту суду надійшла відповідь на відзив. З доводами відповідача не погодився. Умова договору про те, що оплата відповідачем частини вартості товару в розмірі суми ПДВ здійснюється за умови реєстрації відповідачем податкової накладної в ЄРПН, не змінює загального строку для оплати товару, встановленого п. 3.2 договору, який обчислюється з моменту поставки товару та становить 60 календарних днів. Отже, наведений відповідачем розрахунок 3% річних на частину суми вартості товару в розмірі суми ПДВ протягом 60 календарних днів з дати реєстрації накладних в ЄРПН, не відповідає умовам договору. Щодо безпідставності включення в розрахунок 3% річних 05.07.2021, то до розрахунку включено період з 06.07.2021 по 28.11.2022, що складає 511 календарних днів. Щодо безпідставності включення в період прострочення 18.07.2021 (неділя), то в розрахунок 3% річних включено період з 19.07.2021 по 28.11.2022, що складає 498 календарних днів. Форс-мажорні обставини звільняють тільки від відповідальності за порушення зобов`язань, тобто, від нарахування штрафів/пені, проте, не звільняють від необхідності виконання договірних зобов`язань. Невиконання відповідачем зобов`язань за договором існувало до настання форс-мажорних обставин, на які посилається відповідач у відзиві, тобто, не є наслідком непереборної сили, що передбачає звільнення від відповідальності. Позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

2. Позиція (аргументи) відповідача. Заяви відповідача

Відповідач позов не визнав, просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У відзиві, що сформований відповідачем у системі «Електронний суд» 20.01.2023, визнав укладення між сторонами договору поставки № 43(7)21УК від 26.03.2021/53-121-01-21-10209 від 14.04.2021 та поставку товару на загальну суму 2223549,60 грн. за переліченими в позові видатковими накладними. Враховує, що строк оплати частини вартості товару в розмірі суми ПДВ за кожною видатковою накладною має розраховуватись окремо за кожною податковою накладною (60-й день виконання грошового зобов`язання з дати реєстрації відповідної податкової накладної). Вважає, що позивач необґрунтовано здійснив нарахування 3% річних на загальну суму 334743,00 грн. та суму 507150,10 грн., починаючи з 05.07.2021 та безпідставно включив в період прострочення останній день виконання грошового зобов`язання (05.07.2021). Позивач необґрунтовано здійснив нарахування 3% річних на загальну суму 573570,60 грн., починаючи з 18.07.2021 та безпідставно включив в період прострочення вихідний день (18.07.2021 - неділя). Вважає безпідставним включення серпня 2021 у нарахування інфляційних грошове зобов`язання щодо оплати вартості товару в розмірі суми ПДВ: 1852958,00 грн. У діях відповідача відсутня вина, оскільки своєчасному виконанню зобов`язання за договором перешкодило настання форс-мажорних обставин, з урахуванням їхнього підтвердження листом ТПП України № 2024/02.0-7.1, про що позивач був повідомлений листом № 28-23/13959 від 23.11.2022 (відповідь на претензію). Відсутність вини у діях відповідача виключає підставу відповідальності за порушення грошового зобов`язання за договором.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

3. Процесуальні питання, вирішені судом

Відповідно до протоколу розподілу судової справи між суддями від 12.12.2022 здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/2555/22 та визначено до розгляду судді Ярешко О.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 19.12.2021 суддею Ярешко О.В. позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження у справі № 908/2555/22 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 10.01.2023.

Ухвалою суду від 10.01.2023 продовжено відповідачу процесуальний строк для подання відзиву із доказами, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього позивачу - до 20.01.2023 включно. Підготовче засідання відкладено на 26.01.2023.

Ухвалою суду від 26.01.2023 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті на 16.02.2023.

У судове засідання 16.02.2023 представники сторін не з`явилися.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, технічна фіксація судового засідання не здійснювалась.

Згідно клопотання позивача, що надійшло на електронну пошту суду 02.02.2023, просив провести розгляд справи за відсутності представника позивача на підставі наявних у суду матеріалів. Позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі.

15.02.2023 представником відповідача в системі «Електронний суд» сформовано клопотання, згідно якого просив відкласти розгляд справи на іншу дату з метою забезпечення права відповідача на участь у судовому засіданні з розгляду даної справи. Клопотання мотивовано тим, що через воєнні дії на території Запорізької області та небезпекою для життя при переміщенні для участі в судовому засіданні, представник відповідача не може бути присутнім особисто в судовому засіданні 16.02.2023.

Суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача, виходячи з такого.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 161 ГПК України, при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Принцип рівності в процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справи в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (Рішення ЄСПЛ у справі «Салов проти України» від 06.09.2005).

Судом було продовжено відповідачу процесуальний строк для подання відзиву. У матеріалах справи наявні відзив та відповідь на відзив. Відтак, судом вжито усіх заходів для представлення відповідача в судовому провадженні.

Судом враховано, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Суд визнав можливим розглянути справу за відсутності представників сторін.

У судовому засіданні 16.02.2023 судом справу розглянуто по суті, підписано вступну та резолютивну частини рішення.

4. Обставини справи, встановлені судом та докази що їх підтверджують

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Дніпрометцентр" (постачальник, позивач у справі) та Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" (покупець, відповідач у справі) укладено договір поставки товару № 53-121-01-21-10209 від 14.04.2021 (№ 43(7)21УК від 26.03.2021).

Відповідно п. 1.1 договору, постачальник зобов`язався поставити, а покупець прийняти і сплатити товар, згідно з наведеною у зазначеному пункті договору специфікацією, на загальну суму 2290792,80 грн. з ПДВ.

Умовами п. 1.2 договору сторони визначили, що строк поставки товару: березень - травень 2021.

Відповідно п. 3.1 договору, загальна вартість договору становить 1908994,00 грн., крім того ПДВ - 381798,80 грн., разом - 2290792,80 грн.

Згідно п. 3.2, розрахунок за поставлений товар здійснюється протягом 60 (шістдесяти) календарних днів з моменту поставки, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

Оплата покупцем частини вартості товару у розмірі суми ПДВ здійснюється у строки, визначені п. 3.2 цього договору, за умови реєстрації постачальником належним чином оформленої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) (пункт 3.3).

Згідно п. 4.6, постачальник зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в ЄРПН у строки, визначені для реєстрації податкових накладних чинним законодавством, з дотриманням вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги". Електронна адреса покупця для листування в рамках адміністрування ПДВ: .

Відповідно до п. 7.5 договору, у випадку відсутності реєстрації в ЄРПН постачальником електронної податкової накладної у встановлений ПК України строк, покупець має право в односторонньому порядку зменшити вартість договору, передбачену п.п. 1.1, 3.1 цього договору на суму ПДВ від вартості продукції, за якою допущене таке невиконання.

Згідно п.п. 9.1-9.3, 9.5 договору, сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за даним договором, якщо невиконання або неналежне виконання зобов`язань за даним договором є наслідком непередбачених і непереборних, за даних умов, обставин: повінь, пожежа, землетрус і інші стихійні лиха, а також війна або воєнні дії, що виникли після укладення договору, рішення (постанови) уряду, що обмежують діяльність учасників договору, страйки, або стихійні масові заворушення не з вини учасників даного договору (надалі - форс-мажор). У разі настання форс-мажору зобов`язання сторін за даним договором пропорційно відстрочуються на час його дії. Сторона, що потрапила під дію форс-мажору, зобов`язана не пізніше 10 днів з моменту його настання або припинення сповістити другу сторону про настання або припинення обставин, що перешкоджають виконанню договору. Дія форс-мажорних обставин підтверджується відповідно до чинного законодавства України.

Згідно п. 12.1, договір вважається укладеним з моменту підписання сторонами і діє протягом року з моменту укладання.

Із матеріалів даної справи вбачається, що на виконання умов укладеного договору постачальник поставив, а покупець прийняв продукцію на загальну суму 2223549,60 грн. на підставі видаткових накладних: № 4 від 05.05.2021 на суму 334743,00 грн. (позивач склав та зареєстрував в ЄРПН податкову накладну № 4 від 05.05.2021, що підтверджується квитанцією № 1 про реєстрацію податкової накладної (документ доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 28.05.2021), № 5 від 05.05.2021 на суму 507150,60 грн. (позивач склав та зареєстрував в ЄРПН податкову накладну № 5 від 05.05.2021, що підтверджується квитанцією № 1 про реєстрацію податкової накладної (документ доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 28.05.2021), № 6 від 18.05.2021 на суму 573570,60 грн. (позивач склав та зареєстрував в ЄРПН податкову накладну № 6 від 18.05.2021, що підтверджується квитанцією № 1 про реєстрацію податкової накладної (документ доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 04.06.2021), № 9 від 27.05.2021 на суму 479318,40 грн. (позивач склав та зареєстрував в ЄРПН податкову накладну № 9 від 27.05.2021, що підтверджується квитанцією № 1 про реєстрацію податкової накладної (документ доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 09.06.2021), № 10 від 31.05.2021 на суму 328767,00 грн. (позивач склав та зареєстрував в ЄРПН податкову накладну № 10 від 31.05.2021, що підтверджується квитанцією № 1 про реєстрацію податкової накладної (документ доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 14.06.2021).

Позивач надіслав відповідачу претензію від 28.10.2022 вих. № 28/10/22-1 щодо погашення, зокрема, основної заборгованості у сумі 2223549,60 грн.

Відповідач у відповіді вих. № 28-23/13959 від 23.11.2022 на вказану претензію зазначив, що враховуючи лист ТПП № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, претензійні вимоги будуть розглянуті після закінчення форс-мажорних обставин, оскільки виконання ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП ЗАЕС зобов`язань за договором поставки товару є неможливим на період дії воєнного стану в Україні.

5. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при ухваленні рішення

Згідно ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічний припис містить ст. 193 ГК України.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є договір.

За приписами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Правовідносини сторін є господарськими та такими, що виникли на підставі договору поставки продукції.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно ч. 1 ст. 75 ГПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Обставини укладення договору поставки товару № 53-121-01-21-10209 від 14.04.2021 (№ 43(7)21УК від 26.03.2021) та поставку товару за переліченими вище видатковими накладними на загальну суму 2223549,60 грн. відповідач визнав у відзиві.

Заперечення відповідача суд відхиляє, виходячи з такого.

Відповідно п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.7 статті 201 ПК України передбачено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно п. 201.10 ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Судом встановлено факт складення та реєстрації позивачем податкових накладних по поставці тоівару за договором в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вказану обставину відповідач не заперечив та не спростував.

У пункті 3.3 договору визначено, що оплата покупцем частини вартості товару у розмірі суми ПДВ здійснюється у строки, визначені п. 3.2 цього договору, за умови реєстрації постачальником належним чином оформленої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН).

Відтак, з урахуванням умов пункту 3.2 договору, оплата покупцем поставленого товару має здійснюватися протягом 60 календарних днів з моменту його поставки. У даному випадку, має значення лише сам факт реєстрації постачальником податкової накладної.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Товар у повному обсязі (на суму 2223549,60 грн.) був поставлений відповідачу, що не заперечувалося та не спростовано останнім.

Відповідно ч.ч. 1-4 ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Доказів сплати заборгованості суду не надано.

Враховуючи наведене, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2223549,60 грн. основного боргу, позов у цій частині визнається судом обґрунтованим.

Відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19, зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимоги (пункт 43 мотивувальної частини постанови).

У разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.

Суд перевірив складений позивачем розрахунок 3% річних та визнає його неправильним. Так, позивачем фактично нараховано 3% річних на суму боргу 573570,60 грн. за період з 19.07.2021 по 28.11.2022 (498 календарних днів).

Відповідно до приписів ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч. 5 ст. 254 ЦК України).

Позивачем не враховано вказані приписи законодавства, оскільки останнім днем оплати товару в сумі 573570,60 грн. було 19.07.2021 (17 та 18.07.2021 були вихідними днями (субота та неділя). Таким чином, 3% річних слід нараховувати за період з 20.07.2021, які склали 23429,97 грн.

За іншими накладними розрахунок 3% річних зроблений позивачем правильно.

Згідно перерахунку суду, загальна сума 3% річних у межах заявленого позивачем періоду склала 91159,80 грн., яка стягується з відповідача на користь позивача.

У стягненні 47,14 грн. 3% річних судом відмовляється у зв`язку необґрунтованістю позову у цій частині.

Складений позивачем розрахунок інфляційних втрат містить арифметичні помилки у вирахуванні сукупного індексу інфляції. Так, сукупний індекс інфляції за визначений позивачем період становить 129,01690707. За перерахунком суду, інфляційні втрати у межах заявленого позивачем періоду склали 645205,32 грн., які стягуються з відповідача на користь позивача.

У стягненні 1180,55 грн. інфляційних втрат судом відмовляється у зв`язку необґрунтованістю позову у цій частині.

Заперечення відповідача щодо настання форс-мажорних обставин спростовуються судом. Лист Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, що опублікований в мережі Інтернет, та на який посилався відповідач, адресований «всім, кого він стосується».

При настанні форс-мажорних обставин сторона, яка посилається на них, як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин та їх вплив для конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Доказів того, що відповідачем у встановленому законодавством та договором порядку підтверджено настання форс-мажорних обставин саме для спірного випадку невиконання зобов`язання матеріали справи не містять. Відповідачем не доведено, що воєнний стан, введений на території України, позбавляє можливості відповідача вести господарську діяльність та унеможливлює виконання зобов`язань за даних умов здійснення господарської діяльності. Заборгованість з основного боргу виникла ще у 2021 році, тобто, до введення на території України воєнного стану (24.02.2022). Нараховані позивачем та пред`явлені до стягнення 3% річних та інфляційні втрати не є відповідальністю відповідача.

Таким чином, позов у цілому судом задовольняється частково.

6. Розподіл судових витрат

Згідно п. 2 ч. 1, п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір у сумі 44398,72 грн. стягується з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (вул. Назарівська, буд. 3, м. Київ, 01032, ) в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (вул. Промислова, буд. 133, м. Енергодар, Запорізька область, 71503, код ЄДРПОУ ВП 19355964) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Дніпрометцентр" (пр. Мануйлівський, буд. 11, прим. 32, м. Дніпро, 49000, код ЄДРПОУ 42686 (два мільйони двісті двадцять три тисячі п`ятсот сорок дев`ять) грн. 60 коп. основного боргу по сплаті вартості поставленого товару, 645205 (шістсот сорок п`ять тисяч двісті п`ять) грн. 32 коп. інфляційних втрат, 91159 (дев`яносто одна тисяча сто п`ятдесят дев`ять) грн. 80 коп. 3% річних, 44398 (сорок чотири тисячі триста дев`яносто вісім) грн. 72 коп. судового збору.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Відповідно ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано - 27 лютого 2023.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.В. Ярешко