РІШЕННЯ

Іменем України

14 лютого 2023 року справа № 927/484/22
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Демидової М.О., за участю секретаря судового засідання Хіловської І.Д., розглянувши матеріали справи за позовом

Управління виробничо-технологічної комплектації (УВТК) Чернігівської обласної корпорації агропромислового будівництва, вул. В.Дрозда, 11, м. Чернігів, 14007,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

до відповідача: Акціонерного товариства "Будіндустрія"

вул. Індустріальна, 11, м. Чернігів, 14001;

про витребування майна з чужого незаконного володіння

За участю представників учасників справи:

від позивача: не прибув;

від відповідача: не прибув;

В С Т А Н О В И В:

Управлінням виробничо-технологічної комплектації (УВТК) Чернігівської обласної корпорації агропромислового будівництва подано позов до Акціонерного товариства "Будіндустрія" про витребування у відповідача крану ККС-12,5, номер 154, 1990 року випуску, реєстраційний №3256, який, за доводами позивача, на сьогодні є фактично краном ККС-12,5, номер 155, 1990 року випуску, реєстраційний №4594, шляхом його передачі позивачу.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 10.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 05.09.2022 (суддя Моцьор В.В.).

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 28.09.2022 задоволено спільну заяву учасників справи про врегулювання спору за участю судді; ухвалено провести процедуру врегулювання спору за участю судді в межах справи №927/484/22 протягом 30 календарних днів; зупинено провадження у справі № 927/484/22 на час врегулювання спору за участю судді.

Ухвалою суду від 21.10.2022 (суддя Моцьор В.В.) заяву Акціонерного товариства "Будіндустрія" про припинення врегулювання спору за участю судді задоволено; припинено врегулювання спору за участю судді; поновлено провадження у справі №927/484/22; справу № 927/484/22 передано для визначення судді в порядку, передбаченому ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

У результаті повторного авторозподілу справу №927/484/22 передано на розгляд судді Демидовій М.О.

Ухвалою суду від 26.10.2022 справа №927/484/22 прийнята до провадження судді Демидової М.О. у порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 22.11.2022, 12:10.

У поданому відзиві на позовну заяву №446 від 23.08.2022 відповідач щодо позовних вимог заперечував, вказавши про те, що позивачем не доведено обставин на яких ґрунтуються позовні вимоги. Відповідач заявляє про необхідність застосування судом позовної давності, строк якої для звернення позивача з відповідним позовом до суду у даній справі сплив 06.07.2015, що є також підставою для відмови у позові.

У відповіді на відзив №04/484-22 від 02.09.2022 позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідачем надано заперечення №487 від 09.09.2022, у яких останній щодо позовних вимог заперечував у повному обсязі.

15.11.2022 від позивача на адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У зв`язку із аварійним відключенням електропостачання у приміщенні Господарського суду Чернігівської області, розгляд справи, призначений на 22.11.2022, 12:10 не відбувся з незалежних від суду причин.

Ухвалою суду від 23.11.2022 підготовче засідання призначено на 13.12.2022, 12:50.

13.12.2022 від позивача на адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв?язку із відсутнітсю електропостачання у приміщенні суду.

У судове засідання 13.12.2022 сторони не прибули, про час та дату повідомлені належним чином.

Ухвалою суду від 13.12.2022 підготовче засідання відкладено на 10.01.2023, 12:20.

У зв?язку із відрядженням судді Демидової О.М. судове засідання 10.01.2023 не відбулось.

Ухвалою суду від 09.01.2023 судове засідання призначено на 17.01.2023.

У судове засідання 17.01.2023 прибули повноважні предстаники сторін у даній справі.

У судовому засідання позивач повідомив про те, що разом із позовною заявою останнім подано клопотання про витребування від відділу дізнання Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області матеріалів кримінального провадження №000064 від 07.02.203 для огляду та долучення до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 81 Господарського процесуального кодексу України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу.

У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

З урахуванням викладеного вище клопотання позивача щодо витребування доказів є таким, що не підлягає задоволенню, оскільки останнім не надано доказів вжиття заходів щодо самостійного отримання вищезазначених доказів та не наведено причин неможливості самостійного отримання таких доказів.

17.01.2023 судом постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті на 14.02.2023, 13:30.

У судове засідання 14.02.2023 сторони не прибули, про час та дату судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджено наявними у матеріалах справи розписками від 17.01.2023.

Заяв та клопотань від сторін не надійшло.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позиції у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

Як зазначив позивач, на виконання постанови Вищого Господарського суду України від 14.06.2006 Господарським судом Чернігівської області видано наказ у справі №10/204 від 27.06.2006, яким зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма» «Укрінтерсерв» повернути майно, отримане Товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма» «Укрінтерсерв» на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна та основних засобів з елементами змішаної угоди від 25.03.2003, Підприємству «Управління виробничо-технологічної комплектації» Чернігівської обласної корпорації агропромислового будівництва (позивач у даній справі) (а.с. 10 - дублікат наказу).

На виконання зазначеного наказу Новозаводським відділом державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції відкрите виконавче провадження №16677047.

25.09.2012 заступником начальника Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції винесено постанову (ВП № 6677047) про повернення виконавчого документа стягувачу (Підприємству «Управління виробничо-технологічної комплектації» Чернігівської обласної корпорації агропромислового будівництва (позивач у даній справі) від 25.09.2012 у зв`язку з відсутністю у боржника ( ТОВ «Фірма «Укрінтерсерв» майна, яке він зобов`язаний повернути стягувачу (а.с. 11А).

Вказану постанову органу виконання судових рішень позивачем не оскаржено.

Як зазначив позивач у позовній заяві, вивчивши матеріали виконавчого провадження №16677047, останній звернувся із заявою до правоохоронних органів про порушення кримінальної справи за фактом викрадення у позивача крану козлового ККС-12,5, заводський №154, 1990 року виготовлення, реєстраційний №3526. Повідомлення про кримінальне правопорушення було внесено до єдиного реєстру досудових розслідувань 07.02.2013 за №0000064. (а.с. 9).

Позивач у позовній заяві посилається на факти, встановлені під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000064 від 07.02.2013 року, а саме: «встановлено, що відповідно до рішення Господарського суду Чернігівської області від 22.03.2005 «Управління виробничо-технічної комплектації» (далі УВТК) Чернігівської обласної корпорації агропромислового будівництва» визнано банкрутом та розпочато процедуру ліквідації. Ліквідатором та розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Молчанова Ю.І., який під час проведення ліквідації банкрутства здійснює частковий продаж майна «УВТК» Чернігівської обласної корпорації агропромислового будівництва, а саме крана козлового «КСС-12,5 заводський №154, 1990 року виготовлення, реєстраційний №3526». Після погашення боргів у 2008 році «УВТК» визнано платоспроможним та зобов`язано арбітражного керуючого Молчанова Ю.І. скласти ліквідаційний баланс та звіт про проведену роботу. При передачі майна діючому директору Крамаренко В.А., останній виявив відсутність у інвентаризаційному описі крана козлового «КСС-12,5 заводський №154, 1990 року виготовлення, реєстраційний №3526».

В ході подальшого досудового розслідування встановлено, що в період часу з 19.01.2007 до 20.01.2007 ПАТ «АТП №2562» надавало послуги автотранспорту автомобілем марки «КАМАЗ 5410» д.н.з. НОМЕР_1 з перевезення крана козлового за маршрутом від вул. Любченка, 11 до ПАТ «Будіндустрія» (відповідач даній у справі) (код 1349644, м. Чернігів, вул. Індустріальна, 11). Замовником даних послуг виступило ПП «Віталіна».

При допиті в якості свідка водія ОСОБА_1 , останній повідомив, що дійсно з 1990 року працює водієм в ПАТ «АТП №2562» та в січні 2007 року він на вищевказаному автомобілі марки «КАМАЗ 5410» з причепом марки «ПЛ-1212» д.н.з. НОМЕР_2 здійснював перевезення металоконструкцій з вул. Любченка, 11 (нині Володимира Дрозда) в м. Чернігові на територію Відповідача (м. Чернігів, вул. Індустріальна, 11) згідно подорожнього листа №68 від 19.01.2007. Даними металоконструкціями являлись складовими крана козлового ККС-12,5, котрий був уже в розібраному стані.

Під час допиту в якості свідка ОСОБА_2 , останній повідомив, що в січні 2007 року до нього звернувся ОСОБА_3 , котрий на той час був начальником «Управління виробничо-технологічної комплектації» Чернігівської обласної корпорації агропромислового будівництва, з проханням, щоб ПАТ «АТП № 2562» здійснило перевезення крану ККС-12,5 по м. Чернігів. ОСОБА_3 звернувся з невідомим ОСОБА_2 чоловіком та повідомив, що саме даному чоловікові необхідно було перевезти даний кран. Після з`ясування всіх необхідних питань та сплати рахунку фактури за здійснення послуги перевезення, ОСОБА_2 , як заступник директора ПАТ «АТП №2562», надав для даного перевезення автомобіль марки «КАМАЗ 5410» д.н.з. НОМЕР_1 з причепом марки «ПЛ-1212» д.н.з. НОМЕР_2 , за кермом якого був ОСОБА_1 . Транспортування вищевказаного крану здійснювалось протягом двох днів, з 19.01.2007 до 20.01.2007 рік.

Відповідно до листа Відповідача №847 від 27.06.2018, у якому останній вказв про те, що останній не володіє інформацією щодо ініціатора перевезення, та ким, і на якій підставі здійснювалась оплата за вказану послугу, а саме перевезення крана козлового ККС-12,5. Товариству ніколи не належала територія за адресою вул. Інструментальна, 11 у м. Чернігові, Товариство не має і не було крану козлового ККС-12,5, заводський №154, 1990 року виготовлення, реєстраційний №3526. У відповіді Відповідача №862 від 03.07.2018 повідомлено, що між Відповідачем та Позивачем взагалі не було взаємовідносин з приводу надання послуг перевезення матеріалів, техніки тощо».

Лист № 847 від 27.06.2018 та №862 від 03.07.2018 додані позивачем до матеріалів справи (а.с. 80,81).

За доводами позивача за клопотанням слідчого слідчим суддею Деснянського районного суду м. Чернігова Сапон А.В. 06.06.2018 винесено ухвалу про проведення обшуку території Відповідача. Під час проведення обшуку 02.08.2018 виявлено чотири крана козлових вантажопідйомністю 12,5 тон. На крані козловому ККС-12,5 відсутня заводська табличка, що унеуможливлює ідентифіккацію крану козлового, а саме його заводський номер та рік випуску. На крані була наявна саморобна табличка із зазначенням заводського №3, облікового №1613. На наступному крані козловому теж була саморобна табличка, на якій відображено, що це кран козловий ККС-12,5, реєстраційний №4594. Також на станині наявна заводська табличка із відміткою ККС-12,5, заводський №155 та рік випуску 1990 року, вказана заводська табличка мала явні ознаки пошкодження у вигляді отвору під нижнім правим гвинтом, одним із яких кріпиться дана табличка. Вказаний кран козловий був змонтований та введений в дію 2007 року.

Позивач зазначає, що технічна документація на з кран козловий (ККС-12,5, заводський №155), в якій зазначені дані від моменту виготовлення, купівлі-продажу та експлуатації іншими власниками (користувачами), відновлена приблизно в жовтні 2007 року, проте її місцезнаходження наразі невідомо.

Позивачем вказано про те, що відновлення технічного паспорту «Козловий ККС-12,5, реєстраційний № 4594 , заводський №155 та рік випуску 1990 року» відбулось на підставі висновку експертизи №22 -225|3.07 від 04.09.2007 (а.с. 25-49).

Як зазначив позивач у позовній заяві, ще на одному крані козловому було також виявлено саморобну табличку, на якій відображено ККС-12,5, заводський №110, реєстраційний №3350. На крані було виявлено заводську табличку з явними пошкодженнями в районі відображення заводського номеру, які в свою чергу унеможливлюють ідентифікацію крану. На наступному крані козловому було виявлено саморобну табличку із зазначенням ККС-12,5, заводський №88, реєстраційний №2114, у той же час на вказаному крані була відсутня заводська табличка, а маються наявні ознаки зрізів площадки, де саме і прикріпляється заводська табличка, з якої можливо ідентифікувати кран козловий.

Позивач посилається на висновок експерта №545 від 05.07.2019 (а.с.50-74) Чернігівського Науково-дослідного Експертно-криміналістичного центру МВС України, у якому зазначено про те, що на одній з опорних стійок козлового крану, що на металевій табличці козлового крану, який має заводський (реєстраційний) номер 155(4594), в місці розташування нижного правого гвинта, наявне пошкодження у вигляді наскрізного отвору фігурної форми розмірами 3х 4мм.

Крім того, слідчим суддею Деснянського районного суду м. Чернігова 21.06.2021 видано ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів, до документів про рух грошових коштів за рахунками № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 ,№ НОМЕР_6 ,№ НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 Акціонерного товариства «Будіндустрія» () за період з 01.01.2007 - 31.12.2007, а саме в той період, коли кран козловий заводський (реєстраційний) номер 155 (4594) з`явився у власності Відповідача із зазначенням контрагентів, дати, суми, призначення платежу, банківських карток із зразками підписів, платіжних документів, які подавались уповноваженими особами Відповідача для відкриття банківських рахунків № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 ,№ НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , які перебувають у володінні АТ «УкрСиББанк» (МФО 351005, , за адресою: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 2/12.

Доказів у підтвердження руху коштів за рахунками відповідача позивачем не надано.

Позивач у позові послався на те, що 19.08.2021 згідно вищевказаної ухвали вилучено виписки за розрахунковими рахунками відповідача №2000, №2001, № 2002, згідно яких не вбачається рух коштів на придбання крану козлового, заводський (реєстраційний) номер 155 (4594). Слідчим суддею Деснянського районного суду м. Чернігова 13.02.2022 надано ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів, пов`язаних з реєстрацією у 2007 році за відповідачем, що знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул. Індустріальна, 7, крана козлового ККС-12,5 Черкаського заводу металоконструкцій, заводський номер 155, 1990 року випуску.

11.02.2022 згідно вищевказаної ухвали вилучено копію паспорту на кран козловий спеціальний КК-12.5-32,00.00.00.000 ПС, реєстраційний №155 (4594). Інших правовстановлюючих документів на вказаний кран не виявлено.

На підставі наведеного позивач вважає, що ККС-12,5, №155, 1990 року випуску, реєстраційний №4594, який знаходиться у відповідача, фактично є краном ККС-12,5, номер 154, 1990 року випуску, реєстраційний №3526.

У підтвердження своїх доводів позивачем до справи додано копію Звіту про незалежну оцінку крана козлового спеціального ККС-12,5, номер 154, 1990 року випуску, реєстраційний № 3526 від 22.11.2017 (а.с. 12-24).

Відповідно до частини 2 вказаного звіту «Дата оцінки та термін використання звіту з оцінки майна» робота з оцінки - обстеження, збір та обробка необхідних матеріалів, розрахунки - здійснювались у листопаді 2017 року. Оцінка здійснювалась станом на 21.11.2017 року. Строк використання звіту - 6 місяців за умови відсутності різних змін соціально-економічної ситуації в Україні, які б суттєво впливали на інвестиційну активність, вартість капіталу в Україні і таке інше.

Крім того, позивачем до справи додано запити державного виконавця відділу Виконавчої служби №2/9 від 05.06.2012 на адресу Територіального управління Держгірпромнагляду України у Чернігівській області, ЗАТ «АТП №2562», ПАТ «Будіндустрія» щодо розшуку спірного майна (а.с. 85-88) та відповіді на вказані запити: Держгірпромнагляду України у Чернігівській області №1010 від 13.06.2012 про те, що кран козловий ККС-12,5, заводський №154,1990 року виготовлення, реєстраційний номер 3526, зареєстрований в органах Держгірпромнагляду 04.03.1991 за Управлінням виробничо-технологічної копмлектації - УВКТ (м. Чернігів, вул. Любецька,11); ПАТ «Будіндустрія» №570 від 14.06.2012 про те, що інформації щодо придбання ПАТ «Будіндустрія» крана козлового 12,5, реєстраційний номер 3526, на підприємстві відсутня (а.с. 76-77).

У відповіді №152 від 05.02.2015 (а.с. 75) на запит слідчого ПАТ «Будіндустрія» вказало про те, що останнє має у власності та експлуатує козлові крани, у тому числі №155 (4594).

У відповіді управління Держпраці у Чернігівській обасті №06/14-3956 від 05.07.2018 на запит слідчого щодо кримінального провадження №0000064 зазначено про те, що козловий кран №155, реєстраційний №4594 зареєстровано за ПАТ «Будіндустрія» у 2007 році, дозвіл отримано у встановленому законом порядку (а.с. 78).

У відповіді на адвокатський запит управління Держпраці у Чернігівській області №01-06/2331 від 08.06.2022 повідомило, що з наявної інформації кран козловий ККС-12,5, №154, 1990 року виготовлення був зареєстрований 07.03.1991 року (№3526) за УПТК Чернігів ОАС (м. Чернігів, вул. Любецька, 11), а кран КК-12,5 №155, 1990 року виготовлення - зареєстрований 12.10.2007 (реєстраційний №4594) за ВАТ «Будіндустрія» (м. Чернігів, вул. Індустріальна, 11) (а.с. 82).

Позивачем додана ухвала Деснянського районного суду міста Чернігова від 07.07.2022 у справі №750/3033/22, відповідно до якої кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000064 від 07.02.2013 за ознаками кримінального провадження, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримініального Кодексу України закрите на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 Кримініального Кодексу України.

У поданому відзиві на позовну заяву відповідач щодо позовних вимог заперечив, зазначивши, що доказів на підтвердення позовних вимог позивачем не надано, права чи законні інтереси позивача відповідачем не порушено. Відповідач вказав, що він не був учасником судового процесу у справі №10/204, не був стороною виконавчого провадження № 16677047, а також не був стороною кримінального провадження № 0000064 від 07.02.2013. Доводи про нібито надання послуг ПАТ «АТП № 2562» з перевезення крану козлового чи металоконструкцій, які були складовими крана козлового у період з 19.01.2007 до 20.01.2007 за маршрутом від вул. Любченка, 11 на територію ПАТ «Будіндустрія» (м. Чернігів, вул. Індустріальна, 11), не відповідають дійсності та не підтверджуються жодними доказами. Наведені позивачем міркування з приводу аналізу документів про рух грошових коштів за банківськими рахунками відповідача та банківських виписок про відсутність руху коштів за період з 01.01.2007 до 31.12.2007 щодо купівлі відповідачем крану козлового не підтверджують факту набуття права власності на козловий кран відповідачем саме в зазначений часовий проміжок - у 2007 році. Жодних доказів у підтвердження факту заволодіння відповідачем краном №154 позивачем не надано. Відповідач вказав, що, виходячи зі змісту ухвали Деснянського районного суду міста Чернігова від 07.07.2022 у справі №750/3033/22, яка оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень, проведеним комплексом слідчих (розшукових) заходів в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000064 від 07.02.2013 за заявою представника позивача від 05.07.2012 особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України взагалі не встановлена, у зв`язку з чим жодній особі про підозру не повідомлялося. Фактичні обставини, на які посилається позивач в обґрунтуванні позову, є обставинами, наведеними в кримінальному провадженні № 000064, яке завершилося закриттям провадження у кримінальній справі, отже відповідно до частини 6 статті 79 Господарського процесуального кодексу України всі докази, якими позивач обґрунтовує підставу позову, не є обставинами, що не підлягають доказуванню позивачем. Відповідач підтверджує те, що йому на праві власності належить кран козловий ККС-12,5, заводський №155, 1990 року виготовлення, реєстраційний №4594, який не є і не може бути у розумінні ч. 1 ст. 184 Цивільного кодексу України краном козловим ККС-12,5, заводський номер №154, 1990 року виготовлення, реєстраційний номер №3526. Відповідач заявляє про необхідність застосування судом позовної давності, строк якої для звернення позивача з відповідним позовом до суду у даній справі сплив 06.07.2015, що є самостійною підставою для відмови у позові.

За подальшими доводами позивача відповідачем не надано доказів, що останнім було придбано кран козловий ККС-12,5, №155, 1990 року випуску у 2007 році. Відповідач у відзиві не обгрунтував та не надав належних доказів, чому в технічному паспорті КК12.05-32.00.00.00.000ПС на кран козловий ККС-12,5, № 155, 1990 року не зазначено попередніх власників за 17 років з дня його виготовлення та до дня коли вказаний кран опинився у відповідача. Позивач звертає увагу суду, що в технічному паспорті КК 12.05-32.00.00.00.000ПС на кран козловий ККС-12,5, №155, 1990 року зазначено дату його встановлення, а саме червень 2007 року. Це саме той рік, коли з території позивача на територію відповідача завезено кран козловий ККС 12,5 тон, заводський №154, 1990 року виготовлення, реєстраційний №3526. Позивач просить відмовити відповідачу в задоволенні клопотання про застосування строку позовної давності, оскільки строк позовної давності був зупинений після того, як позивач звернувся до правоохоронних органів з повідомленням про кримінальне правопорушення, яке внесено до реєстру досудових розслідувань 21.12.2012. Позивач дізнався про особу, яка порушила його право, після завершення всіх слідчих розшуковик дій у кримінальному провадженні 0000064, а саме коли в лютому 2022 року було проведено виїмку документів на ККС 12,5 тон, заводський №155, 1990 року виготовлення. Вказане кримінальне провадження закрите судом 07.07.2022 (справа №750/3033/22, провадження №1-кп/750/226/22). Враховуючи докази, які зібрані під час досудового розслідування у кримінальному провадженні 0000064 від 07.02.2013, позивач вважає, що кран козловий ККС-12,5, №154, 1990 року випуску, реєстраційний №3526, є фактично краном ККС-12,5, №155, 1990 року випуску, реєстраційний № 4594, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані матеріали, оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову задоволенні позовних вимог з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

За приписами та змістом статті 41 Конституції України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю та мирно володіти своїм майном; право приватної власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною 1 ст. 317 Цивільного кодексу України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

В ході досудового розслідування за фактом викрадення у позивача крану козлового ККС-12,5, заводський №154, 1990 року виготовлення, реєстраційний №3526 встановлено, що

- відповідно до рішення Господарського суду Чернігівської області від 22.03.2005 «Управління виробничо-технічної комплектації» (далі УВТК) Чернігівської обласної корпорації агропромислового будівництва» визнано банкрутом та розпочато процедуру ліквідації;

- ліквідатором та розпорядником майна розпочато процедуру ліквідації шляхом продажу майна «УВТК» Чернігівської обласної корпорації агропромислового будівництва, а саме крана козлового «КСС-12,5 заводський №154, 1990 року виготовлення, реєстраційний №3526»;

- після погашення боргів у 2008 році «УВТК» визнано платоспроможним та зобов`язано арбітражного керуючого скласти ліквідаційний баланс та звіт про проведену роботу, за результатами складання якого виявлено відсутність у інвентаризаційному описі крана козлового «КСС-12,5 заводський №154, 1990 року виготовлення, реєстраційний № 3526»;

- досудовим розслідуванням встановлено, що у відповідача було виявлено 4 крани, один з яких є краном ККС-12,5, №155, 1990 року випуску, реєстраційний №4594, із заводською табличкою з відображенням ККС-12,5, заводський №155 та рік випуску 1990 року; вказана заводська табличка мала явні ознаки пошкодження у вигляді отвору під нижнім правим гвинтом. Вказаний кран козловий був змонтований та введений в дію 2007 року; у період часу з 19.01.2007 - 20.01.2007 ПАТ «АТП №2562» надавало послуги автотранспорту автомобілем марки «КАМАЗ 5410» з перевезення крана козлового ККС-12,5;

- відновлення технічного паспорту козлового крану ККС-12,5, реєстраційний № 4594 , заводський №155 та рік випуску 1990 року відбулось на підставі висновку експертизи №22 -225|3.07 від 04.09.2007;

- на підставі ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів від 21.06.2021 до документів про рух грошових коштів з розрахункових рахунках Акціонерного товариства «Будіндустрія» (код 01349644) за період з 01.01.2007 - 31.12.2007 вилучено виписки за розрахунковими рахунками відповідача №2000, №2001, № 2002, згідно яких не вбачається руху коштів, покупки крану козлового, заводський (реєстраційний) №155 (4594);

- 11.02.2022 згідно вищевказаної ухвали вилучено копію паспорту на кран козловий спеціальний КК-12.5-32,00.00.00.000 ПС, реєстраційний №155 (4594). Інших правовстановлюючих документів на вказаний кран не виявлено.

Спір у даній справі виник у зв`язку із перебуванням, на думку позивача, у відповідача крану ККС-12,5, №154, 1990 року випуску, реєстраційний №3256, який на сьогодні, за твердженням позивача, є краном ККС-12,5, №155, 1990 року випуску, реєстраційний № 4594 , та належить на праві власності позивачу.

У висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 17.12.2014 (провадження № 6-140цс14) зазначено, що власник майна може витребувати належне йому майно від будь-якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними. При цьому норма частини першої статті 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке в подальшому відчужене набувачем третій особі, оскільки надає право повернення майна лише стороні правочину, який визнано недійсним. Захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Під незаконним володінням слід розуміти фактичне володіння річчю, яке не має правової підстави (передбаченої законом, договором чи адміністративним актом) або правова підстава якого відпала чи визнана недійсною.

Зміст позовних вимог у даній справі свідчить про те, що позов відноситься до віндикаційних позовів (витребування майна з чужого незаконного володіння).

Віндикація - це передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна чи особи, що має речове право на майно (титульного володільця), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей.

Віндикаційним позовом захищаються права власності в цілому, оскільки він пред`являється в тих випадках, коли порушені права володіння користування та розпорядження одночасно, однак право власності за власником зберігається, тому що може бути підтвердженим правовстановлюючими документами, або іншими письмовими доказами.

Володіння - це фактичне, фізичне панування над майном, яке передбачає повний фізичний контроль його власника чи законного володільця.

Аналіз ст. 387 Цивільного кодексу України свідчить про те, що віндикаційний позов ґрунтується передусім на тому, що право власності на річ є абсолютним і слідує за річчю, зберігаючись навіть у випадку незаконного вибуття з володіння власника та в період перебування в незаконному володінні іншої особи. Тому віндикаційна вимога може бути заявлена щодо витребування лише індивідуально-визначеної речі.

Власник має право витребувати своє майно від особи, в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним.

Предметом доказування у справах за позовами про витребування майна з чужого незаконного володіння становлять обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому індивідуально-визначеного майна з чужого незаконного володіння, як то факти, що підтверджують право власності на витребуване майно, вибуття його з володіння позивача, перебування його в натурі у відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння цим майном та інше.

Підставою віндикаційного позову є обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна із чужого незаконного володіння, зокрема факти, що підтверджують право власності на витребуване майно, вибуття його з володіння позивача, знаходження його в натурі у відповідача, які і становлять предмет доказування.

Таким чином, звертаючись з даним позовом, позивач має надати докази у підтвердження права власності на спірне майно, має довести індивідуальні ознаки майна, що витребовується, наявність майна у незаконному володінні відповідача, а також відсутність в останнього правових підстав для володіння цим майном.

У підтвердження наявності у позивача суб`єктивного права на витребуване майно позивач повинен надати суду відповідні докази.

Отже, умовами задоволення такого позову є обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна з чужого незаконного володіння.

Правові позиції щодо особливостей віндикації та обсягів доведення у справах за позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння неодноразово викладалися Верховним Судом, зокрема у постановах від 15.05.2018 у справі № 923/630/17, від 29.01.2019 у справі № 911/3312/17, від 02.04.2019 у справі № 911/737/18, від 19.06.2019 у у справі № 914/1671/17, від 27.08.2019 у справі № 925/366/18, від 12.09.2019 у справі № 21/93б.

Як на докази у підтвердження права власності на спірне майно, індивідуальних ознак майна, що витребовується, наявність майна у незаконному володінні відповідача, а також відсутність в останнього правових підстав для володіння цим майном посилається на матеріали кримінального провадження №0000064.

Заявлене клопотання про витребування матеріалів кримінального провадження №0000064 відхилене судом під час підготовчого засідання у зв?язку з порушеннм позивачем вимог ст.80-81 Господарського процесуального Кодексу України.

У матеріалах справи наявна ухвала Деснянського районного суду міста Чернігова у справі №750/3033/22 від 07.07.2020 про закриття кримінального провадження №000064 від 07.02.2013 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, перебдаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального Кодексу України, на підставі п. 3-1 ч. 2 ст. 284 Кримінального процесуального Кодексу України.

За таких обставин фактичні обставини, на які посилається позивач в обґрунтування позову, є обставинами, наведеними в кримінальному провадженні № 000064, яке завершилося закриттям провадження у справі, отже, відповідно до частини 6 статті 79 Господарського процесуального кодексу України всі докази, якими позивач обґрунтовує підставу позову, не є обставинами, що не підлягають доказуванню позивачем.

В рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000064 від 07.02.2013 за заявою представника позивача від 05.07.2012 особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, не встановлена, у зв`язку з чим жодній особі про підозру не повідомлялося.

Наведені позивачем міркування з приводу аналізу документів про рух грошових коштів з банківських рахунків відповідача та банківських виписок про відсутність руху коштів за період з 01.01.2007 до 31.12.2007 щодо купівлі відповідачем крану козлового не підтверджують факту набуття права власності на козловий кран відповідачем саме в зазначений часовий проміжок, а саме у 2007 році. Жодних доказів у підтвердження факту неправомірного заволодіння відповідачем краном №154 позивача не надано.

Доводи позивача про надання послуг ПАТ «АТП № 2562» з перевезення крана козлового чи металоконструкцій, які були складовими крана козлового в період з 19.01.2007 - 20.01.2007 за маршрутом від вул. Любченка, 11 на територію ПАТ «Будіндустрія» (м. Чернігів, вул. Індустріальна, 11) не підтверджуються жодними доказами.

Відповіддю управління Держпраці у Чернігівській області №01-06/2331 від 08.06.2022 на адвокатський запит повідомлено, що з наявної інформації кран козловий ККС-12,5, №154, 1990 року виготовлення зареєстрований 07.03.1991 року (№3526) за УПТК Чернігів ОАС (м. Чернігів, вул. Любецька, 11), а кран ККС-12,5 №155, 1990 року виготовлення зареєстрований 12.10.2007 (реєстраційний №4594) за ВАТ «Будіндустрія» (м. Чернігів, вул. Індустріальна, 11) (а.с. 82).

Вказані обставини позивачем у справі не спростовано.

За таких обставин матеріалами справи підтверджено факт реєстрації за відповідачем 12.10.2007 крану козлового ККС-12,5 №155, 1990 року виготовлення, реєстраційний №4594 за ВАТ «Будіндустрія».

Доданий позивачем до матеріалів справи Звіт про незалежну оцінку крана козлового спеціального ККС-12,5, №154, 1990 року випуску, реєстраційний № 3526 від 22.11.2017(а.с. 12-24) не є підтвердженням того факту, що кран ККС-12,5, №154, 1990 року випуску, реєстраційний №3256 є фактично краном ККС-12,5, №155, 1990 року випуску, реєстраційний №4594.

Відповідач обгрунтовано вказав, що він не був учасником судового процесу у справі №10/204, не був стороною виконавчого провадження № 16677047, а також не був стороною кримінального провадження № 0000064 від 07.02.2013.

Також суд погоджується із тим, що наведені позивачем міркування з приводу аналізу документів про рух грошових коштів за банківськими рахунками відповідача та банківських виписок про відсутність руху коштів за період з 01.01.2007 до 31.12.2007 щодо купівлі відповідачем крану козлового не підтверджують факту набуття права власності на козловий кран відповідачем саме в зазначений часовий проміжок часу - у 2007 році. Жодних доказів у підтвердження факту заволодіння відповідачем краном №154 позивачем не надано.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позивач не довів належними доказами свої вимоги. У задоволенні позову належить відмовити з мотивів недоведеності, безпідставності та необґрунтованості.

Відповідач заявляє про необхідність застосування судом позовної давності, строк якої для звернення позивача з відповідним позовом до суду у даній справі сплив 06.07.2015, що є самостійною підставою для відмови у позові.

Оскільки суд доходить висновку про, що зібраними у справі доказами позивач не довів виникнення у відповідача права власності на спірне майно (кран №154) та, як наслідок, не довів наявності у нього порушеного відповідачем права, то у позові слід відмовити саме з цієї підстави, а тому позовна давність до позовних вимог у цьому випадку застосуваннюю не підлягає.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. 129, 232 - 233, 236-238, 240 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.У задоволенні позову Управління виробничо-технологічної комплектації (УВТК) Чернігівської обласної корпорації агропромислового будівництва до Акціонерного товариства "Будіндустрія" про витребування майна з чужого незаконного володіння відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили у строк, встановлений ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строк та в порядку, визначені ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення підписаний 27.02.2023.

Суддя М.О. Демидова