ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

27 лютого 2023 року Справа № 915/53/20

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Жиган А.О.,

представника позивача (стягувача): не з`явився,

представника відповідача (боржника): не з`явився,

представників третіх осіб: не з`явилися,

представника органу примусового виконання рішення: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

скаргу Фізичної особи-підприємця Бачуріної Олени Павлівни б/н від 09.09.2021 (вх.№13953/21 від 14.09.2021) на неправомірні дії, бездіяльність та рішення державного виконавця при примусовому виконанні рішення суду у справі

за позовом: Фізичної особи-підприємця Костенко Алли Анатоліївни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса ел.пошти представника - Власенка С.О.: ІНФОРМАЦІЯ_1 ),

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Бачуріної Олени Павлівни ( АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса ел.пошти: ІНФОРМАЦІЯ_2 ),

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1) Приватне підприємство "Орієнтал-ТС" (20300, Черкаська обл., м.Умань, вул.Тищика, буд.17-А; ідент.код 34907157),

2) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_3 ),

про: зобов`язання повернути майно, шляхом передання його в натурі,

орган примусового виконання рішення: Первомайський відділ державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (55213, Миколаївська обл., м.Первомайськ, пров.Бебюш Капон, буд.16; адреса ел.пошти: ), суд,-

в с т а н о в и в:

Боржник - Фізична особа-підприємець Бачуріна Олена Павлівна звернулась до Господарського суду Миколаївської області із скаргою б/н від 09.09.2021 (вх.№13953/21 від 14.09.2021) на неправомірні дії, бездіяльність та рішення державного виконавця при примусовому виконанні рішення суду по справі №915/53/20, в якій просить суд:

1) визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця Величко А.Ю. щодо належного (своєчасного та рекомендованим листом, як того вимагає ч.1 ст.28 ЗУ "Про виконавче провадження") направлення Бачуріній О.П. постанови від 02.07.2021 про відкриття виконавчого провадження №65959174;

2) визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця Величко А.Ю. щодо неприйняття (на виконання п.9 ч.1 ст.39 та ч.9 ст.27 ЗУ "Про виконавче провадження") постанови про закінчення виконавчого провадження №65959174 та зобов`язати головного державного виконавця Величко А.Ю. винести постанову про закінчення виконавчого провадження №65959174 згідно з п.9 ч.1 ст.39 та ч.9 ст.27 ЗУ "Про виконавче провадження", яке розпочате відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.07.2021;

3) визнати протиправними дії державного виконавця Величко А.Ю. щодо винесення незаконної постанови у виконавчому провадженні №65959174 від 28.08.2021 про накладення штрафу у розмірі 1700 грн, визнати цю постанову протиправною та скасувати її.

Скарга, з урахуванням додаткових пояснень від 13.09.2021, від 21.02.2022 та від 06.12.2022, боржником обґрунтована наступним:

- постанову від 02.07.2021 про відкриття виконавчого провадження №65959174 державний виконавець у визначений законом строк Бачуріній О.П. надіслана не була та остання таку постанову не отримала;

- отримання державним виконавцем Величко А.Ю. інформації від Бачуріної О.П. у заяві від 16.07.2021 про повне та добровільне виконання 31.05.2021 рішення суду по даній справі, зобов`язувало держаного виконавця у день, коли йому стали відомі такі обставини, прийняти постанову про закінчення виконавчого провадження;

- окрім того, 19.07.2021 державним виконавцем, у присутності понятих, було складено п`ять актів, у яких зокрема встановлено, що в приміщенні магазину за адресою: АДРЕСА_5 ; який підлягає виселенню від Бачуріної О.П. , з 11.06.2021 здійснює діяльність ФОП Матвієнко О.В., чим додатково підтверджувалось викладене в заяві Бачуріної О.П. від 16.07.2021 та в доданому до такої заяви акті від 31.05.2021, що остання виселилась/звільнила магазин ще до набрання рішенням суду у даній справі законної сили та задовго до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження;

- не виніс державний виконавець постанову про закриття виконавчого провадження і після письмових звернень Бачуріної О.П. від 08.09.2021 та від 09.09.2021, які в зазначені дати були надіслані на офіційну електронну адресу Первомайського ВДВС;

- державний виконавець, будучи обізнаним про добровільне виконання Бачуріною О.П. рішення суду по даній справі до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, не тільки не закінчив виконавче провадження, а й безпідставно та протиправно виніс постанову від 28.08.2021 про накладення штрафу у розмірі 1700,0 грн за перешкоджання боржником виконання рішення про його виселення.

Ухвалою суду від 05.10.2021 розгляд скарги призначено на 18.10.2021.

Стягувач - Фізична особа-підприємець Костенко Алла Анатоліївна у письмових запереченнях від 18.10.2021, з урахуванням додаткових письмових пояснень від 18.10.2021 та від 28.11.2022, на спростування наведених у скарзі доводів вказує наступне:

- у рішенні суду по даній справі встановлено, що власником магазину по АДРЕСА_5 є Костенко А.А. , яка використовувала його у підприємницькій діяльності;

- ФОП Бачуріна О.П. використовує спірний магазин без згоди його власника - Костенко А.А. , чим позбавила права користування магазином у підприємницькій діяльності ФОП Костенко А.А.;

- треті особи - ОСОБА_1 , ПП «Орієнтал-ТС» та сама ФОП Бачуріна О.П. доказів щодо належності на праві власності магазину ПП «Орієнтал-ТС» за час судового розгляду справи не надали;

- складання акту від 31.05.2021, за яким ФОП Бачуріна О.П. повернула магазин ПП «Орієнтал-ТС», не свідчить про повернення магазину його власнику або уповноваженій власником особі, а лише підтверджує ухилення та перешкоджання у виконанні рішення суду по даній справі;

- тобто, ФОП Бачуріна О.П. як учасник даної справи та відповідач була ознайомлена з рішенням суду у даній справі та усвідомлювала його зміст, але не вчиняла дій з повернення магазину його власнику - ФОП Костенко А.А., а навпаки вчинила дії та передала магазин третій особі - ПП «Орієнтал-ТС», яке всупереч змісту рішення та висновкам суду в свою чергу передало спірний магазин в оренду ФОП Матвієнко О.В., що прямо свідчить не про факт добровільного виконання ФОП Бачуріною О.П. рішення суду, а про дії з ухилення від виконання такого судового рішення, а тому у державного виконавця не було правових підстав для закінчення виконавчого провадження;

- ФОП Бачуріною О.П. у скарзі не доведено факту (із наданням доказів) про добровільне виконання нею судового рішення, зокрема, не надано суду доказів наявності звернень ФОП Бачуріної О.П. до Костенко А.А. щодо передачі останній магазину та ключів, як власнику за судовим рішенням.

У зв`язку з надходженням апеляційної скарги відповідача на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 10.08.2021 та направленням матеріалів справи до Південно-західного апеляційного господарського суду, ухвалою суду від 18.10.2021 зупинено провадження у справі з розгляду скарги.

У зв`язку з поверненням матеріалів справи до Господарського суду Миколаївської області, ухвалою суду від 05.11.2021 поновлено провадження у справі з розгляду скарги та призначено судове засідання на 16.11.2021.

Орган примусового виконання рішення у відзиві від 04.11.2021, який надійшов до суду 08.11.2021, заперечує проти задоволення скарги посилаючись на наступне:

- 02.07.2021 державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №65959174 та в той же день таку постанову було відправлено сторонам виконавчого провадження, що підтверджується фіскальними чеками АТ «Укрпошта» про відправку рекомендованих листів №0288828/0146557 та №0288827/0146556 від 02.07.2021. Зокрема рекомендованому листу, який адресувався ФОП Бачуріній О.П. був присвоєний трекер для відстеження №792, за яким можливо відстежити шлях такого відправлення, а саме 07.07.2021 лист надійшов у точку видачі/доставки та 08.07.2021 його було вручено адресату;

- штраф накладено державним виконавцем у відповідності до норм ч.6 ст.66 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з перешкоджанням боржником виконанню рішення про виселення. Актами державного виконавця від 19.07.2021, які складались з метою перевірки виконання боржником вимог виконавчого документу зафіксовано, наявність торгового обладнання, яке за наданими стягувачем документами, на момент звернення з позовом перебувало в приміщенні за адресою: Миколаївська обл., м.Первомайськ, вул.Михайла Грушевського, буд.37. Також на момент перевірки виконання рішення та складання за результатами проведених виконавчих дій акта державного виконавця від 19.07.2021 встановлено, зокрема, і наявність платіжного терміналу боржника в приміщенні, з якого вона підлягає виселенню;

- безпідставність аргументів скарги в частині бездіяльності державного виконавця щодо не винесення постанови про закінчення виконавчого провадження підтверджується, обставинами правомірності накладення державним виконавцем штрафу, оскільки рішення боржником не тільки не виконано, а ним також здійснюються активні перешкоди у його виконанні.

У зв`язку з надходженням касаційної скарги відповідача на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.06.2021 та рішення Господарського суду Миколаївської області від 16.03.2021 та направленням матеріалів справи до Верховного Суду, ухвалою суду від 11.11.2021 зупинено провадження у справі з розгляду скарги.

У зв`язку з поверненням матеріалів справи до Господарського суду Миколаївської області, ухвалою суду від 10.01.2022 поновлено провадження у справі з розгляду скарги та призначено судове засідання на 27.01.2022.

27.01.2022 судом відкладено розгляд скарги на 21.02.2022 у зв`язку з неявкою учасників справи та відсутністю доказів належного повідомлення.

Третя особа - Приватне підприємство «Орієнтал-ТС» у заяві від 18.02.2022 підтримує скаргу боржника та просить її задовольнити посилаючись на наступне:

- ще до набрання законної сили рішенням суду по даній справі Бачуріна О.П. 31.05.2021 добровільно виселилась з магазину та повернула його ПП «Орієнтал-ТС», від якого і отримала це приміщення в оренду;

- приміщення зазначеного магазину з 01.06.2014 використовується іншою особою, а саме ФОП Матвієнко О.В;

- отримання 16.07.2021 державним виконавцем Величко А.Ю. від Бачуріної О.П. заяви від 16.07.2021 про добровільне виконання нею рішення суду, яке ще не набрало законної сили, зобов`язувало виконавця у день, коли йому стали відомі такі обставини, прийняти постанову про закінчення виконавчого провадження.

Третя особа - ОСОБА_1 у письмових поясненнях від 21.02.2022 підтримує скаргу боржника та просить її задовольнити посилаючись на наступне:

- у 2013 році коли остання орендувала спірний магазин у громадянина ОСОБА_4 та ПП «Орієнтал-ТС», вона ніякого свого обладнання в магазин не ставила. Все обладнання в магазині було в наявності, яке ОСОБА_1 отримувала та повертала разом з магазином. Більша частина такого обладнання (холодильні вітрини, платіжний термінал, ваги, стіл, морозильна камера) належала ПП «Орієнтал-ТС» та ТОВ «Гранд-Союз»;

- ФОП Бачуріна О.П., як і інші орендарі цього магазину, брали цей магазин в оренду з наявним в ньому обладнанням;

- у червні 2021 року спірний магазин взяла в оренду ФОП Матвієнко О.В. та суттєво оновила обладнання в такому магазині. Основне обладнання в магазині ФОП Матвієнко О.В. орендує у власника такого обладнання ТОВ «Гранд-Союз».

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введенням на всій території України воєнного стану за Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, проведенням активних бойових дій на території Миколаївської області та міста Миколаєва та небезпеки перебування у приміщеннях суду, подальший розгляд скарги не відбувся.

Відповідно до положень частини 7 статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи, зокрема, неможливість Господарським судом Миколаївської області здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Голова Верховного Суду розпорядженням від 22.03.2022 №12/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ на Господарський суд Одеської області.

Розпорядженням Голови Верховного Суду від 25.07.2022 №41 з 26 липня 2022 року відновлено територіальну підсудність судових справ Господарського суду Миколаївської області.

Починаючи з березня 2022 року Господарським судом Миколаївської області вживались заходи з налагодження роботи суду в новому приміщенні, пошуку та упорядкування господарських справ, які знаходились у провадженні суду до припинення здійснення правосуддя Господарським судом Миколаївської області під час воєнного стану та ракетного обстрілу будівлі Миколаївської обласної державної адміністрації, в якій знаходився Господарський суд Миколаївської області.

За вказаних обставин, розгляд скарги відбувається у розумний строк, тривалість якого обумовлюється введенням в Україні за указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, воєнного стану через військову агресію Російської Федерації проти України.

05.09.2022, у зв`язку з надходженням апеляційної скарги відповідача на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 27.01.2022 та на виконання вимог ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.08.2022, матеріали справи було надіслано до Південно-західного апеляційного господарського суду.

У зв`язку з поверненням матеріалів справи до Господарського суду Миколаївської області, ухвалою суду від 21.11.2022 скаргу призначено до розгляду у судовому засіданні на 07.12.2022.

У зв`язку з надходженням касаційної скарги відповідача на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.10.2022 та на виконання вимог ухвали Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.11.2022 матеріали справи було надіслано до Верховного Суду.

У зв`язку з поверненням матеріалів справи до Господарського суду Миколаївської області, ухвалою суду від 17.01.2023 скаргу призначено до розгляду у судовому засіданні на 30.01.2023.

30.01.2023 судом відкладено розгляд скарги на 27.02.2023 у зв`язку з неявкою учасників справи.

Стягувач, боржник і державний виконавець явку повноважних представників у судове засідання не забезпечили, про час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Третя особа - ОСОБА_1 у клопотанні б/н від 24.02.2023 просила суд відкласти судове засідання з розгляду скарги з метою надання їй можливості особисто надати суду власні пояснення по суті скарги у наступному судовому засіданні.

Скаржник у заяві б/н від 24.02.2023 просила суд задовольнити клопотання ОСОБА_5 та відкласти розгляд скарги з метою надання останній можливості особисто надати суду пояснення стосовно фактів та доводів викладених у скарзі.

Суд вказує, що за приписами ч.1 ст.342 ГПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Крім того, відповідно до положень ч.2 ст.342 ГПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Враховуючи наведені приписи процесуального законодавства, суд вказує, що розгляд скарги за обов`язкової участі третьої особи ОСОБА_5 у судовому засіданні не встановлена приписами ст.342 ГПК України, а тому суд вважає за можливе здійснити розгляд скарги по суті за відсутності такої третьої особи.

До того ж, судом враховано, що такими приписами процесуального законодавства встановлено десятиденний строк для розгляду скарги, натомість розгляд скарги у даній справі здійснюється судом з 18.10.2021, що зумовлено як оскарженням відповідачем судових рішень по даній справі, так і неявкою учасників справи у судові засідання з розгляду скарги.

Крім того, суд вказує, що третя особа ОСОБА_5 в доповнення до власних письмових пояснень від 21.02.2022 по суті скарги не була позбавлена права протягом року в строк до 27.02.2023 надати додаткові письмові пояснення по суті скарги.

Судом також враховано, що бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі №668/13907/13-ц).

До того ж, відповідно до приписів п.2 ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомленні про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі, зокрема повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Судом також враховано, що явка стягувача, боржника, державного виконавця та інших учасників справи не визнавалась судом обов`язковою.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для розгляду скарги по суті за відсутності представників учасників справи, зокрема, третьої особи НОМЕР_3

У судовому засіданні 27.02.2023 судом підписано вступну та резолютивну частини ухвали без її проголошення.

Розглянувши скаргу та дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 16.03.2021 у даній справі, яке залишено без змін постановами Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.06.2021 та Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01.12.2021, позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Костенко Алли Анатоліївни задоволено. Судом вирішено виселити Фізичну особу-підприємця Бачуріну Олену Павлівну з приміщення магазину літ.А-1, загальною площею 88,7 кв.м, із вимощенням, І, який розташований за адресою: АДРЕСА_5 .

У відповідності до ст.326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

На виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 16.03.2021 та постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.06.2021 судом 29.06.2021 видано відповідний наказ про виселення Фізичної особи-підприємця Бачуріної Олени Павлівни з приміщення магазину літ.А-1, загальною площею 88,7 кв.м, із вимощенням, І, який розташований за адресою: АДРЕСА_5 .

Умови і порядок виконання рішення судів, що відповідно до закону підлягають примусового виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку регламентуються Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" державний виконавець, приватний виконавець під час здійснення професійної діяльності є незалежними, керуються принципом верховенства права та діють виключно відповідно до закону.

У відповідності до ч.1 ст.13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ч.5 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Постановою державного виконавця Первомайського відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 02.07.2021 відкрито виконавче провадження №65959174 з примусового виконання наказу Господарського суду Миколаївської області від 16.03.2021 у справі №915/53/21 щодо виселення Фізичної особи-підприємця Бачуріної Олени Павлівни з приміщення магазину літ.А-1, загальною площею 88,7 кв.м, із вимощенням, І, який розташований за адресою: АДРЕСА_5 .

До того ж, в такій постанові державним виконавцем вказано, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Частиною 1 ст.28 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Судом встановлено, що винесена 02.07.2021 головним державним виконавцем Первомайського відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Величко А.Ю. постанова про відкриття виконавчого провадження №65959174 з примусового виконання наказу Господарського суду Миколаївської області від 16.03.2021 у справі №915/53/21 в той же день 02.07.2021 за супровідним листом №28699/4 була надіслана сторонам такого виконавчого провадження - Костенко А.А. та Бачуріній О.П. рекомендованими листами, що підтверджується фіскальними чеками АТ «Укрпошта» від 02.07.2021 про відправку рекомендованих листів відповідно за №0288827/0146556 та №0288828/0146557.

Зокрема, з фіскального чеку №0288828/0146557 від 02.07.2021 вбачається, що рекомендованому листу, який адресувався Бачуріній О.П. за адресою яка вказана у наказі суду: АДРЕСА_6 ; був присвоєний трекер для відстеження №792, копія якого знаходиться в матеріалах справи, та за яким можливо відстежити шлях такого відправлення, а саме, що 07.07.2021 такий лист надійшов до м.Умань у точку видачі/доставки та 08.07.2021 його було вручено адресату.

Суд вважає, що такими обставинами спростовуються доводи боржника про те, що постанова від 02.07.2021 про відкриття виконавчого провадження №65959174 державним виконавцем у визначений законом строк Бачуріній О.П. надіслана не була та остання таку постанову не отримала.

Заявою від 16.07.2021 Бачуріна О.П. повідомила державному виконавцю, що 31.05.2021 вона повернула з оренди приміщення магазину за актом від 31.05.2021 орендодавцю, яким є Приватне підприємство "Орієнтал-ТС", від якого вона саме отримала приміщення магазину в оренду.

В матеріалах справи знаходиться копія акту приймання-передачі нежитлового приміщення (магазину) з оренди від 31.05.2021, в якому вказано, що орендарем - ФОП Бачуріною О.П. передано, а орендодавцем - ПП "Орієнтал-ТС" прийнято з оренди за цим актом приміщення магазину "Українські ковбаси", загальною площею 88,7 кв.м, за адресою: АДРЕСА_5 ; ключі - 2 комплекти, документація - 1 комплект, електролічильник - 1 шт, водолічильник - 1 шт.

З актів державного виконавця від 19.07.2021, складених у виконавчому провадженні №65959174, вбачається, що в приміщенні магазину "Українські ковбаси", загальною площею 88,7 кв.м, за адресою: АДРЕСА_5 ; підприємницьку діяльність здійснює Фізична особа-підприємець Матвієнко Ольга Володимирівна, відомості про яку розміщені в такому магазині на стенді "Куток споживача".

Відповідно до положень ст.391 Цивільного кодексу України, покладеної в основу рішення суду в даній справі, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч.ч.1-5, 8 ст.66 Закону України "Про виконавче провадження", на підставі якої мало здійснюватися виконання в даному випадку, державний виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання боржником рішення про його виселення. У разі невиконання боржником рішення про його виселення самостійно державний виконавець виконує його примусово (частина 1). Державний виконавець призначає день і час примусового виселення, про що письмово інформує боржника. Боржник вважається повідомленим про його примусове виселення, якщо повідомлення надіслано йому за адресою, за якою має здійснюватися виселення, чи іншою адресою, достовірно встановленою державним виконавцем. Відсутність боржника, належним чином повідомленого про день і час примусового виселення, під час виконання рішення про виселення боржника не є перешкодою для його виселення (частина 2). Примусове виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від боржника, його майна, домашніх тварин та у забороні боржнику користуватися цим приміщенням. Примусовому виселенню підлягають виключно особи, зазначені у виконавчому документі (частина 3). Примусове виселення здійснюється у присутності понятих за участю працівників поліції (частина 4). Якщо виконання рішення здійснюється за відсутності боржника, державний виконавець зобов`язаний провести опис майна. Описане майно передається для відповідального зберігання стягувачу або іншій особі, визначеній державним виконавцем (частина 5). Про виконання рішення про виселення боржника державний виконавець складає акт, що підписується особами, які брали участь у виконанні рішення про примусове виселення (частина 8).

Суд зазначає, що мета рішення а, відповідно, і результат його виконання, про задоволення позовної вимоги про захист порушених прав та охоронюваних законом інтересів позивача у формі усунення перешкод у користуванні приміщенням шляхом виселення відповідача з такого приміщення, з урахуванням положень вищевказаних ст.391 Цивільного кодексу України та ч.ч.1-5, 8 ст.66 Закону України "Про виконавче провадження", полягає в тому, що:

- спірне приміщення має бути реально повністю звільнене від боржника, будь-якого його майна, з повною забороною відповідачу (боржнику) користуватися цим приміщенням;

- як наслідок цього, власнику майна - позивачу, стягувачу має бути повернута повна, реальна, безперешкодна можливість користування та розпоряджання своїм майном;

- такі звільнення та повернення мають носити реальний, безсумнівний та безспірний характер.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 №11-рп/2012).

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є джерелом права, а саме пункт 37 рішення ЄСПЛ по справі «Деркач та Палек проти України» (заяви №34297/02 та №39574/02) від 21.12.2004, остаточне з 06.06.2005, Європейський Суд зазначив, що суд знову наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи трибуналі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, пункт передбачає "право на суд", одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. Однак це право було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Важко уявити, щоб пункт 1 статті 6 детально описував процедурні гарантії, які надано сторонам, - справедливість, відкритість і оперативність проваджень, - і не передбачав би гарантій виконання судових рішень. Тлумачення статті 6 як положення, що лише гарантує право на звернення до суду та проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуації, несумісної з принципом верховенства права, який Високі Договірні Сторони зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6 ("Бурдов проти Росії", заява №589498/00, п.34).

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини право доступу до суду включає право на виконання судового рішення без надмірних затримок. За певних обставин така затримка може бути виправданою, але вона не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 ст. 6 Конвенції права (рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", № 2774/93, п.74).

У рішенні від 17.05.2005 по справі «Чіжов проти України» (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені у п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Суд вказує, що під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Дослідивши матеріали справи, суд констатує, що рішення суду в цій справі про виселення боржника ФОП Бачуріної О.П. з спірного магазину не призвело до ефективного захисту прав позивача, за яким він звернувся до суду з підстав ст.391 ЦК України.

З огляду на положення ст.66 Закону України "Про виконавче провадження" за яким виселенню підлягає виключно особа вказана у виконавчому документі, стягувачу спірний магазин повернуто не було.

До того ж, судом враховано, що у зв`язку з такими обставинами, ухвалою від 27.01.2022 судом змінено спосіб виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 16.03.2021 у даній справі та встановлено новий спосіб виконання, а саме: виселити Фізичну особу-підприємця Бачуріну Олену Павлівну (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_7 ) з приміщення магазину літ.А-1, загальною площею 88,7 кв.м, із вимощенням, І, який розташований за адресою: АДРЕСА_5 ; та повернути магазин у користування Фізичної особи-підприємця Костенко Алли Анатоліївни (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що посилання Бачуріної О.П. та ПП "Орієнтал-ТС" на повернення приміщення магазину за актом від 31.05.2021 орендодавцю - ПП "Орієнтал-ТС", не тільки не свідчить про добровільне виконання рішення суду, а навпаки розцінюється судом як свідоме ухилення від виконання та перешкоджання у виконанні рішення суду, оскільки у рішенні суду від 16.03.2021 по даній справі чітко визначений власник приміщення спірного магазину - ФОП Костенко А.А., у володінні, користуванні та розпорядженні якого таке майно має перебувати, та саме якому Бачуріна О.П. і зобов`язана була повернути спірний магазин.

Постановою головного державного виконавця Первомайського відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Величко А.Ю. від 28.08.2021 у виконавчому провадженні №65959174 за перешкоджання боржником виконання рішення про його виселення накладено на Бачуріну Олену Павлівну штраф на користь держави у розмірі 1700,0 грн.

За приписами ч.6 ст.66 Закону України "Про виконавче провадження", якщо боржник перешкоджає виконанню рішення про його виселення, державний виконавець накладає на нього штраф у порядку, визначеному цим Законом.

Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про правомірність дій державного виконавця щодо накладення на боржника Бачуріну Олену Павлівну штрафу за перешкоджання у виконанні рішення суду поданій справі про її виселення.

За приписами п.9 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Враховуючи встановлення судом обставин не виконання боржником Бачуріною Оленою Павлівною рішення суду по даній справі про її виселення та повернення приміщення спірного магазину ФОП Костенко А.А., а також вчинення боржником дій щодо ухилення від виконання та перешкоджання у виконанні такого судового рішення, суд не вбачає правових підстав для закінчення головним державним виконавцем Первомайського відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Величко А.Ю. виконавчого провадження №65959174 на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження".

Враховуючи вищевикладене, за результатами дослідження судом норм чинного законодавства у сукупності із встановленими судом обставинами по даній справі, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст.234, 235, 343 ГПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні скарги Фізичної особи-підприємця Бачуріної Олени Павлівни б/н від 09.09.2021 (вх.№13953/21 від 14.09.2021) на неправомірні дії, бездіяльність та рішення державного виконавця при примусовому виконанні рішення суду по справі №915/53/20, - відмовити.

2. Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 ГПК України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Згідно ст.ст.254, 255 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно ст.257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 03..03.2023 року.

Суддя М.В.Мавродієва