ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2023 р. м. Житомир Справа № 906/979/22

Господарський суд Житомирської області у складі судді Прядко О.В.

за участю секретаря судового засідання: Жарського В.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Решетник А.П. - витяг з ЄДР; Мудрик С.В. - довіреність від 02.01.2023 №208;

від відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Комунального підприємства "Агенція з питань регіонального розвитку" Житомирської обласної ради

до Фізичної особи-підприємця Демакіної Ірини Василівни

про стягнення 30295,37 грн

Процесуальні дії по справі.

Комунальне підприємство «Агенція з питань регіонального розвитку» Житомирської обласної ради звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Демакіної Ірини Василівни про стягнення 30295,37 грн заборгованості з орендної плати та розірвання договору оренди нерухомого майна від 02.06.2017 №1469.

Ухвалою господарського суду від 08.11.2022 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення виявлених недоліків.

15.11.2022 на виконання вимог вказаної ухвали суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви від 11.11.2022, до якої додано позовну заяву у новій редакції та докази її надіслання відповідачу (а.с.62-70).

Ухвалою суду від 17.11.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 19.12.2022.

Ухвалою суду від 19.12.2022 відкладено підготовче засідання на 17.01.2023.

Ухвалою суду від 17.01.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу №906/979/22 до судового розгляду по суті на 22.02.2023.

Відповідач явку повноважного представника у засідання не забезпечив, будь-яких заяв із зазначенням причин такої неявки, клопотань про відкладення розгляду справи не направив; правом подання письмового відзиву на позовну заяву не скористався. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся завчасно та належним чином шляхом надіслання копії ухвали суду за його місцезнаходженням, зазначеним у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.90-91).

Суд також враховує, що копії ухвал від 17.11.2022, 19.12.2022 у справі №906/979/22, які направлялись на юридичну адресу відповідача, повернулись суду без вручення адресату з відміткою відділення поштового зв`язку: «за закінченням терміну зберігання» (а.с.77-79, 88-89).

У даному випадку суд приймає до уваги, що неотримання відповідачем кореспонденції, яка направлялася судом на його адресу, зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу. Заяв про зміну місцезнаходження чи місця проживання відповідача, відповідно до ч.7 ст.120 ГПК України, під час розгляду справи суду не надходило.

З огляду на те, що явка учасників справи в судове засідання обов`язковою не визнавалась, а неявка представника відповідача та неподання ним відзиву не перешкоджають розгляду справи, господарський суд, відповідно до ч.9 ст.165 та ч.2 ст.178, ст.202 ГПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

Представники позивача підтримали позовні вимоги, просили задовольнити їх у повному обсязі.

У судовому засіданні 23.02.2023 проголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст.240 ГПК України.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на систематичне порушення відповідачем умов договору оренди нерухомого майна від 02.06.2017 №1469 в частині своєчасної та повної плати за користування приміщенням, у зв`язку з чим просить стягнути заборгованість з орендної плати та розірвати вказаний договір.

Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, будь-яких заперечень чи відомостей щодо викладених у позовній заяві обставин не повідомив, власного контррозрахунку не надав.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

02.06.2017 між Комунальним підприємством «Агенція з питань регіонального розвитку» Житомирської обласної ради (орендодавець, позивач) та Фізичною особою - підприємцем Демакіною Іриною Василівною (орендар. відповідач) укладено договір оренди нерухомого майна №1469 (далі - договір) (а.с.5-6), відповідно до п.1.1 якого, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування частину нежилого приміщення (коридору) на першому поверсі в будівлі поліклінічного корпусу та частину нежилого приміщення (хол) на першому поверсі в будівлі лікувального корпусу за адресою: Житомирський район, с.Станишівка, шосе Сквирське, 6, що знаходяться на балансі Комунальної установи «Житомирська обласна дитяча клінічна лікарня» Житомирської обласної ради, вартість яких визначена шляхом проведення незалежної оцінки і становить 3642,00 грн, без ПДВ, загальною площею 1,50 кв.м. Майно передано в оренду з метою розміщення торгівельних автоматів, що відпускають продовольчі товари (кавові автомати).

За умовами п.п.2.1, 2.3 договору, вступ орендаря у користування приміщенням настає одночасно з підписанням сторонами даного договору та акта приймання-передачі вказаного приміщення. Приміщення вважається повернутим з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі.

Згідно з п.3.1 договору, орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за оренду майна, що є спільною власністю територіальних громад, сіл, селищ, міст області, та пропорції її розподілу, і становить, без ПДВ, за базовий місяць розрахунку (останній місяць, по якому є інформація про індекс інфляції) - квітень 2017 р., 220,00 грн за 1 кв.м. (за домовленістю сторін). Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством. Орендна плата за перший місяць оренди червень 2017 р. визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за травень, червень 2017 р. (п.3.2 договору).

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць та перераховується орендарем у розмірі 100% на розрахунковий рахунок орендодавця щомісячно не пізніше 10 числа наступного місяця (п.3.3 договору).

За п.3.6 договору, орендна плата сплачується орендарем по день фактичного повернення приміщення згідно з актом приймання-передачі.

Пунктом 4.3 договору передбачено право орендодавця вимагати розірвання договору оренди в разі невиконання договору оренди та в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

Відповідно до п.5.8 і п.5.18 договору, орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі; щомісяця до 15 числа надавати орендодавцеві інформацію про перерахування орендної плати за попередній місяць (копію платіжного доручення з відміткою обслуговувального банку орендодавця). На вимогу орендодавця проводити звірку взаєморозрахунків по орендних платежах і оформляти відповідні акти звіряння.

Згідно з п.6.4 договору, у разі несплати орендарем орендної плати більше одного місяця, орендодавець має право ставити питання про дострокове розірвання договору у встановленому чинним законодавством порядку.

Даний договір діє з «2» червня 2017 року по «1» травня 2020 року включно (п.7.1 договору). Даний договір може бути розірвано достроково на вимогу однієї зі сторін за рішенням суду у випадку невиконання умов даного договору та інших випадках, передбачених чинним законодавством України (п.7.3 договору).

У п.7.4 договору передбачено, що заявка орендаря на продовження договору повинна бути надана орендодавцю за два місяці до закінчення строку договору. Строк дії договору може бути продовжений на новий строк лише після розгляду робочою групою з питань використання майна обласної ради питання доцільності його продовження та затвердження головою обласної ради додаткової угоди до цього договору (або нового договору).

Відповідно до Розрахунку плати за оренду приміщення, орендованого ФОП Демакіною І.В. (додаток №1 до договору), сторонами погоджено вартість орендної плати за базовий місяць оренди - квітень 2017 року у розмірі 220,00грн за 1 кв.м., без ПДВ (а.с.7).

Об`єкт оренди відповідно до договору оренди нерухомого майна від 02.06.2017 №1469 передано балансоутримувачем Комунальною установою «Житомирська обласна дитяча клінічна лікарня» Житомирської обласної ради орендарю ФОП Демакіній І.В. за актом приймання-передачі майна від 02.06.2017 (додаток №2 до договору) (а.с.8).

08.04.2020 сторони уклали додаткову угоду до договору, згідно з якою погодили п.8.1 договору викласти у такій редакції: «8.1. Цей Договір продовжено терміном на 2 роки 11 місяців, з «2» травня 2020 року до «1» квітня 2023 року включно». Дана додаткова угода є невід`ємною частиною договору оренди нерухомого майна від 02.06.2017 №1469, набирає чинності з дати її підписання і діє до закінчення дії договору або до внесення відповідних змін чи доповнень, але у плані взаємовідносин, відповідно до п.3 ст.631 Цивільного кодексу України, з «02» травня 2020 року (а.с.9).

До матеріалів справи долучено рахунки на оплату: №3118 від 26.08.2020; №3533 від 25.09.2020; №3943 від 26.10.2020; №4388 від 25.11.2020; №4817 від 24.12.2020; №94 від 29.01.2021; №564 від 24.02.2021; №1011 від 25.03.2021; №1475 від 26.04.2021; №1957 від 25.05.2021; №2415 від 25.06.2021;№2881 від 26.07.2021; №3325 від 25.08.2021; №3775 від 24.09.2021; №4201 від 25.10.2021; №4621 від 25.11.2021; №5026 від 23.12.2021; №131 від 25.01.2022; №529 від 25.02.2022; №2213 від 27.06.2022; №2589 від 27.07.2022; №2960 від 26.08.2022; №3322 від 27.09.2022; №3707 від 27.10.2022, які виставлялися позивачем відповідачу за користування орендованим приміщенням згідно договору від 02.06.2017 №1469 (а.с.18-41).

Оскільки відповідач не виконав зобов`язання щодо здійснення орендних платежів позивач 12.09.2022 надіслав йому претензію від 09.09.2022 №0067 щодо невиконання умов договору оренди нерухомого майна №1469 від 02.06.2017 (від 09.09.2022 вих.№115) з вимогою підписати акт звірки взаємних розрахунків та сплатити наявну заборгованість (а.с.10-17).

Відповідач відповіді на претензію не надав, існуючий борг не погасив, що стало підставою для звернення позивача до суду з вимогою про стягнення 30295,37 грн заборгованості з орендної плати та розірвання договору оренди нерухомого майна від 02.06.2017 №1469.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Частиною 1 ст.509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За ст.173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Однією з підстав виникнення господарського зобов`язання, згідно зі ст.174 ГК України, є господарський договір.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (ч.ч.1, 3 ст.626 ЦК України).

Згідно з положеннями ст.ст.525, 526 ЦК України та ст.193 ГК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтями 610, 612 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

За своїм змістом та правовою природою укладений між сторонами договір від 02.06.2017 №1469 є договором оренди.

Відповідно до ч.1 ст.759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч.1 ст. 283 ГК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Об`єктом оренди може бути, зокрема, нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення) (ч.3 ст.283 ГК України).

Відповідно до ч.1 ст.762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі (ч.ч.1, 4 ст.286 ГК України).

Згідно з положеннями Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (в редакції, чинній на момент укладення договору), орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі (ч.3 ст.18 Закону). Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Методика розрахунку та порядок використання орендної плати визначаються: Кабінетом Міністрів України - для об`єктів, що перебувають у державній власності; органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим, - для об`єктів, що належать Автономній Республіці Крим; органами місцевого самоврядування - для об`єктів, що перебувають у комунальній власності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі (ч.ч.1, 2, 3 ст.19 цього Закону).

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вже зазначалося вище, в п.п.3.2, 3.3 договору сторони погодили, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за оренду майна, що є спільною власністю територіальних громад, сіл, селищ, міст області, та пропорції її розподілу, і становить, без ПДВ, за базовий місяць розрахунку (останній місяць, по якому є інформація про індекс інфляції) - квітень 2017 р., 220,00 грн за 1 кв.м. (за домовленістю сторін). Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць та перераховується орендарем у розмірі 100% на розрахунковий рахунок орендодавця щомісячно не пізніше 10 числа наступного місяця.

Матеріалами справи підтверджується факт прийняття відповідачем в користування нерухомого майна за договором оренди від 02.06.2017 №1469.

Згідно з розрахунком позивача, оформленим у вигляді одностороннього акта звірки взаємних розрахунків, станом на день розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем за спірним договором за період із серпня 2020 року по жовтень 2022 року включно становить 30295,37 грн (а.с.42).

Перевіривши вказаний розрахунок, суд встановив, що такий є законним та обґрунтованим, позивачем правильно обраховано щомісячну орендну плату, виходячи із розміру ставки за базовий місяць з урахуванням коригування на індекс інфляції за наступні місяці.

Вищевказані обставини як щодо розміру заборгованості з орендної плати за вищевказаний період, так і щодо відсутності оплат відповідачем не спростовано, контррозрахунку чи доказів погашення заборгованості суду не надано.

Враховуючи викладене, оскільки відповідач прийняв та використовував орендоване приміщення, зобов`язувався сплачувати орендну плату, однак не здійснив дій на погашення наявної заборгованості, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 30295,37 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про розірвання договору оренди нерухомого майна від 02.06.2017 №1469 суд зазначає таке.

Відповідно до п.7.1 договору (у редакції додаткової угоди від 02.06.2017), даний договір діє з 02.06.2017 по 01.04.2023 включно.

Згідно з п.6.4 договору, у разі несплати орендарем орендної плати більше одного місяця, орендодавець має право ставити питання про дострокове розірвання договору у встановленому чинним законодавством порядку.

Даний договір може бути розірвано достроково на вимогу однієї із сторін за рішенням суду у випадку невиконання умов даного договору та інших випадках, передбачених чинним законодавством України (п.7.3 договору).

Частинами 1, 2 ст.651 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, встановлених зазначеною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення для правильного вирішення спору, а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати

Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.02.2018 у справі №925/1074/17, від 24.10.2019 у справі №905/799/18, від 18.09.2019 у справі №916/1921/18, від 28.05.2019 у справі №910/9234/18.

Орендна плата, згідно зі ст.284 ГК України, є істотною умовою договору оренди.

Матеріалами справи підтверджується систематичне порушення відповідачем договірних зобов`язань щодо своєчасної та повної сплати орендних платежів в період із серпня 2020 року по жовтень 2022 року включно.

Суд враховує, що невнесення орендної плати в обумовленому договором розмірі та в установлений строк є істотним порушенням умов договору, оскільки значною мірою позбавляє орендодавця того, на що він розраховував при укладенні договору, зокрема, надходження відповідних коштів з орендної плати.

Застосування такого правового наслідку як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі №912/1385/17, постанові Верховного Суду від 10.01.2019 у справі №904/3953/17.

Протягом строку дії договору оренди орендодавець не може бути обмежений у праві звернутися до суду з позовом, покликаним усунути негативні наслідки від систематичного невиконання орендарем зобов`язань за таким договором.

Таким чином істотне порушення відповідачем договірних зобов`язань щодо своєчасної та повної сплати орендних платежів є достатньою правовою підставою для розірвання договору оренди в судовому порядку, а відтак вимога позивача про розірвання договору оренди нерухомого майна від 02.06.2017 №1469 є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.13, ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст.13 ГПК України).

Згідно зі ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Положеннями ст.ст.76, 77, 86 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За висновками суду, обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані.

Враховуючи докази, які містяться в матеріалах справи, а також норми чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ст.129 ГПК України, у зв`язку із задоволенням позову, витрати зі сплати судового збору у розмірі 4962,00 грн покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи підприємця Демакіної Ірини Василівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства "Агенція з питань регіонального розвитку" Житомирської обласної ради (майдан ім. С.П.Корольова, буд.12, м.Житомир, Житомирська обл., 10014, , п/р № НОМЕР_2 ) 30295,37 грн заборгованості з орендної плати та 4962,00 грн судового збору.

3. Розірвати договір оренди нерухомого майна від 02.06.2017 №1469, укладений між Комунальним підприємством "Агенція з питань регіонального розвитку" Житомирської обласної ради та фізичною особою - підприємцем Демакіною Іриною Василівною.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 03.03.23

Суддя Прядко О.В.

Друк:

1 - у справу;

2 - позивачу (рек.) + ;

3 - відповідачу (рек.) за адресою: провул. 4-й Крошенський, 16, м. Житомир, 10029.