ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2023 р. Справа№ 910/3014/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Тарасенко К.В.

Михальської Ю.Б.

Секретар судового засідання: Луцюк А.В. За участю представників учасників процесу: від позивача: не з`явився; від відповідача-1: не з`явився; від відповідача -2: не з`явився;
Розглянув у відритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Нападівське" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.05.2022 у справі №910/3014/22 (суддя Ващенко Т. М., м. Київ)

за заявою Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Нападівське"

про забезпечення позову

за позовом Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Нападівське"

до: 1. Публічного акціонерного товариства "Банк "Національні інвестиції",

2. Акціонерного товариства "Закритий не диверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Інвестохіллс Хеліантус"

про визнання недійсними відкритих торгів (аукціону) та договору купівлі-продажу майнових прав

За результатами розгляду апеляційної скарги, Північний апеляційний господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Обставини справи

Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство "Нападівське" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Банк "Національні інвестиції" (далі - відповідач-1) та Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Інвестохіллс Хеліантус" (далі -відповідач-2), в якій просить суд: визнати недійсними відкриті торги (аукціон) із використанням електронної торгової системи для проведення електронного аукціону, що відбулися 23.02.2021, з реалізації лоту №GL18N019368 та протокол електронного аукціону №UA-EA-2021-02-02-000001-b від 23.02.2021, за результатами проведених відкритих торгів (аукціону) із використанням електронної торгової системи для проведення електронного аукціону від 23.02.2021 з реалізації лоту № GL18N019368 та визнати недійсним з моменту укладення договір №GL18N019368 купівлі-продажу майнових прав від 23.03.2021 посвідчений Лапкевич Т.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №724.

Позовні вимоги обґрунтовано порушення відповідачем-1 вимог чинного законодавства України при включенні до лоту електронних торгів прав вимоги до позивача за кредитними договорами №241-12 від 26.07.2012 та №137-13 від 21.05.2013, оскільки відповідні грошові зобов`язання позивача припинились їх належним виконанням.

Короткий зміст заяви Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Нападівське" про забезпечення позову

Разом з позовною заявою до суду Господарського суду міста Києва надійшла заява Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Нападівське" про забезпечення позову, відповідно до прохальної частини якої заявник просив суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на забезпечення по кредитним договорам №241-12/12 від 26.07.2012, №137-13 від 21.05.2013, саме: обладнання (сільськогосподарське обладнання 28 од.), транспортні засоби (13 одиниць), спецтехніка (комбайни 2 шт.), майнові права на нерухоме майно (буд. офісно-готельного комплексу та паркінг, загальна площа 10850,59 кв. м, вул. Фрунзе, 69-А).

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її ухвалення

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.05.2022 у справі №910/3014/22 відмовлено Приватно-орендному сільськогосподарському підприємству "Нападівське" у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем надані документи не містять жодного доказу вчинення саме відповідачем - 2 будь-яких дій, спрямованих на звернення стягнення на заставлене майно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим рішенням, Приватне-орендне сільськогосподарське підприємство "Нападівське" (далі - скаржник) звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.05.2022 у справі №910/3014/22 прийняти нове рішення, яким заяву Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Нападівське" про забезпечення позову задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням місцевим господарським судом норм процесуального права, зокрема, - ст.ст. 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України.

Скаржник зазначає, що звернення стягнення на предмет застави не можлива до надання судом оцінки на предмет правомірності реалізації банком активів за кредитними договорами №241-1.2 від 26.07.2012, №241-12 від 26.07.2012, оскільки в іншому разі при задоволенні даного позову, поновити порушенні права та інтереси позивача буде неможливим або буде істотно ускладнено та призведе до виникнення нових спорів. Інтереси та права відповідача - 2, запропонованим забезпеченням не порушені та необмежені, оскільки заходи забезпечення позову мають виключно тимчасовий характер і після вирішення спору по суті, вони будуть скасовані і, у випадку ухвалення рішення не на користь позивача, відповідач - 2 і надалі зможе реалізовувати свої права за договором №G1.18N019368 купівлі-продажу майнових прав, шляхом звернення стягнення на заставне майно по кредитним договорам №241-12/12 від 26,07.2012, №137-13 бід 21.05.2013.

На переконання заявника апеляційної скарги, заборона відповідачу - 2 звертати стягнення на забезпечення за кредитним опорам N°241-12/12 від 26.07.2012, №241-12/12 від 26.07.2012, №137-13 від 21,05.2013, а саме: обладнання (сільськогосподарське обладнання 28 од.), транспорті засоби (13 од. ), спецтехніка (комбайни 2 шт.), майнові права на нерухоме майно (буд. офісно-готельного комплексу та паркінг, загальна площа 10850,59 кв, м, вул. Фрунзе, 69-А), до вирішення спору по суті не обмежує господарську діяльність

За твердження скаржника, у випадку задоволення позову, при умові звернення стягнення відповідачем - 2 Акціонерне товариство "Закритий не диверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Інвестохіллс Хеліантус" на забезпечення по кредитним договорам №241-12/12 від 26.07.20112, №137-13 від 21.05.2013, та реалізації заставного майна, позивач для відновлення свого порушеного права буде звертатись до відповідача - 2 та третіх і (нових набувачів манна) з новими позовами, що призведе до збільшення розміру удових витрат та потенційно може призвести до стягнення з відповідача 2 грошової компенсації у формі ринкової вартості реалізованого ним майна.

Також скаржником було заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 25.05.2022 у справі №910/3014/22.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відзиви від відповідачів 1,2 на апеляційну скаргу позивача до суду апеляційної інстанції у встановлений строк не надходили.

Частиною 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України, що відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідачі 1, 2 не були обмежені у своїх процесуальних правах надати відзиви на апеляційну скаргу через канцелярію суду або шляхом його направлення на адресу суду поштовим відправленням, відтак, приймаючи до уваги, що відповідачі 1,2 не подали відзивів на апеляційну скаргу у строк, встановлений судом апеляційної інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що неподання останніми відзивів не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.06.2022 апеляційну скаргу Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Нападівське" у справі №910/1034/22 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Разіна Т.І., судді: Іоннікова І.А., Тарасенко К.В.

Апеляційна скарга Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Нападівське" подана безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.06.2022, зокрема, вирішено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №910/3014/22.

29.06.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/3014/22.

Проте головуючий суддя (суддя-доповідач) Разіна Т.І. з 27.06.2022 по 01.07.2022 перебувала у відпустці, а з 04.07.2022 по 08.07.2022 на лікарняному.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.07.2022 апеляційну скаргу Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Нападівське" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.05.2022 у справі №910/3014/22 - залишено без руху. Роз`яснено Приватному-орендного сільськогосподарському підприємству "Нападівське", що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали особа має право для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині, шляхом звернення до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку. Попереджено Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство "Нападівське", що у випадку не усунення у встановлений термін недоліків, буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

18.07.2022 на електронну адресу Північного апеляційного господарського суду надійшла заява Приватно-орендного сільськогосподарського підприємство "Нападівське" про усунення недоліків з належно завіреними копіями вхідної документації про отримання ухвали Господарського суду міста Києва від 22.05.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.07.2022 задоволено клопотання Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Нападівське" та поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 25.05.2022 у справі №910/3014/22; відкрито апеляційне провадження у справі №910/3014/22; розгляд апеляційної скарги Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Нападівське" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.05.2022 у справі №910/3014/22 призначено на 09.08.2022.

Проте у зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В., яка входить до складу суду у відпустці, судове засідання, призначене на 09.08.2022, не відбулося.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.08.2022 розгляд апеляційної скарги Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Нападівське" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.05.2022 у справі №910/3014/22 призначено на 04.10.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.10.2022 розгляд справи відкладено на 08.11.2022.

Проте у зв`язку з перебуванням судді Разіної Т.І. (головуючий суддя (суддя - доповідач) у відрядженні (Національна школа суддів України), судове засідання, призначене на 08.11.2022, не відбулося.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.11.2022 розгляд апеляційної скарги Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Нападівське" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.05.2022 у справі №910/3014/22 призначено на 06.12.2022.

Проте у зв`язку з перебуванням судді Іоннікової І.А. на лікарняному з 06.12.2022, яка входить до складу суду, судове засідання, призначене на 06.12.2022, не відбулося.

Розпорядженням керівника апарату суду №09.1-08/3785/20 від 06.12.2022, у зв`язку з перебуванням судді Іоннікової І.А. на лікарняному, відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/3014/22.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.12.2022 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Разіна Т.І., судді: Михальська Ю.Б., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2022 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Разіна Т.І., судді: Михальська Ю.Б., Тарасенко К.В. апеляційну скаргу Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Нападівське" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.05.2022 у справі №910/3014/22 про забезпечення позову; розгляд апеляційної скарги призначено на 25.01.2023.

Проте у зв`язку з перебуванням судді Разіної Т.І. (головуючий суддя (суддя - доповідач) у відпустці, судове засідання призначене на 25.01.2023, не відбулося.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.01.2023 розгляд апеляційну скаргу Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Нападівське" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.05.2022 у справі №910/3014/22 призначено на 28.02.2023.

Розгляд судом апеляційної інстанції клопотань

24.02.2023 на електронну Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про участь в режимі відеоконференці поза межами приміщення суду із використанням власних технічних засобів.

Відповідно до ч. 2 ст. ст. 197 ГПК України учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи.

Щодо проведення відеоконференції з використанням власних технічних засобів за допомогою програми «EASYCON», суд зазначає, що технічні можливості Північного апеляційного господарського суду обмежені на проведення судових засідань в режимі відеоконференції, оскільки на даний час в суді щільний графік проведення судових засідань в режимі відеоконференції.

Таким чином, враховуючи технічну неможливість проведення судового засідання у справі №910/3014/22, яке призначене на 28.02.2023 о 14 год. 20 хв., суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання позивача щодо проведення судового засідання у режимі відеоконференції.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Процесуальний закон не містить приписів щодо обов`язкового здійснення апеляційного розгляду за участю представників учасників справи. Не зазначалося про такий розгляд і в ухвалах Північного апеляційного господарського суду.

Явка представників сторін

У судове зсідання 28.02.2023 представники сторін не з`явився.

Нормами ст. 120 ГПК України передбачена можливість повідомлення сторін про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії шляхом направлення повідомлень на адресу електронної пошти.

Ухвала Північного апеляційного господарського суду від 30.01.2023 надіслана учасникам справи на їх електронні адреси, наявні у справі та в електронні кабінети учасників.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 6 ГПК України, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Заяв/клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги від позивача та відповідачів 1,2 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду не надходило.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на те, що позивач та відповідачі 1,2 належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання у даній справі, явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони (ст. 42 ГПК України), зважаючи на відсутність від позивача та відповідачів 1,2 клопотань/заяв про відкладення розгляду справи з поданням відповідних доказів, а також враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників сторін.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

Відповідно до ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Згідно з ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Пунктом 7 ч. 1 ст.255 ГПК України визначено, що окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову.

Згідно із приписами ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду, розглянувши матеріали справи,, обговоривши доводи апеляційної скарги, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини даної господарської справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при прийнятті оскаржуваного судового акта, дійшла висновку про залишення апеляційної скарги позивача без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступних підстав.

Предметом апеляційного оскарження є ухвала місцевого господарського суду, якою відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Обґрунтовуючи наявність підстав для забезпечення позову, позивач зазначає, що відповідач-2 має намір звернути стягнення на зазначене майно, яке передавалось позивачем у якості забезпечення по кредитними договорами №241-12/12 від 26.07.2012, №137-13 від 21.05.2013, укладеними з відповідачем-1, право вимоги за якими було продано банком у результаті проведення електронних торгів, які позивач вважає незаконними в цій частині.

На підтвердження доводів про необхідність забезпечення позову шляхом заборони відповідачу-2 звертати стягнення на предмет забезпечення по вказаним кредитним договорам позивач вказує, що Калинівським ВП ГУНП у Вінницькій області проводилось досудове розслідування кримінального провадження №0000021 від 29.07.19. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15. ч. 4 ст. 190 КК України, в межах якого на спірне майно було накладено арешт.

Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство "Нападівське" вказує, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб щонайменше чотири рази звертався до суду першої інстанції з клопотанням про скасування арешту, та один раз з апеляційною скаргою на ухвалу про накладення арешту на активи за кредитними договорами, що, на думку позивача, свідчить про намір звернути стягнення на предмет заборгованості.

Ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від 17.12.2021 у справі №132/2761/19 вказане вище кримінальне провадження №0000021 було закрите на підставі абз. 2 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного статтею 219 КПК України.

У зв`язку з закінченням досудового розслідування кримінального провадження, в рамках якого було накладено арешт на активи за кредитними договорами, в силу положень ч. 9 ст. 100 КПК України арешт був скасований.

У той же час продаж майнових прав за кредитними договорами відбувся до закриття кримінального провадження та під час наявного арешту на майно.

На переконання позивача, активна поведінка Фонду гарантування вкладів (відповідач-1), яка полягала у численних зверненнях з клопотаннями про скасування арешту, реалізація майна до закриття кримінального провадження свідчить про ризик втрати предмету застави до вирішення спору, а тому виникає необхідність у забороні відповідачу-2 звертати стягнення на предмет застави.

Звернення стягнення на предмет застави не можлива до надання судом оцінки на предмет правомірності реалізації банком активів за кредитними договорами, оскільки в іншому разі при задоволенні цього позову, поновити порушенні права та інтереси позивача буде неможливим або істотно ускладнено та призведе до виникнення нових спорів. При цьому обрання такого способу забезпечення позову є логічним, а не вжиття таких заходів призведе до істотного ускладнення в поновленні порушених прав та інтересів заявника у разі задоволення позову, оскільки для поновлення права власності на предмет застави він буде вимушений звертатись з іншим позовом до суду, а також потенційно виникнуть підстави для необґрунтованого втручання в його право власності, гарантоване статтею 41 Конституції України.

Зазначене в своїй сукупності та з огляду на те, що активи за кредитними договорами, за доводами позивача, вже реалізовані банком, свідчить про об`єктивний ризик звернення стягнення на предмет застави, а тому виникає необхідність у вжитті заходів забезпечення позову.

Згідно зі ст. 136 ГПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема, тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде свівмірним із позовною вимогою, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 року в справі №753/22860/17).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Особа, яка подала заяву яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позов. З цією метою та з урахуванням загальних вимог до доказування, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову (висновок викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.09.2020 у справі №910/1261/20, від 25.09.2020 № 921/40/20).

Отже умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення господарського суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (аналогічний висновок викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.10.2019 у справі №916/1572/19, від 28.10.2019 у справі №916/1845/19, від 10.09.2020 у справі №922/3502/19).

Оскільки Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство "Нападівське" звернулася до суду з позовними вимогами немайнового характеру у цьому випадку має бути застосовано та досліджено таку підставу вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. При цьому, у таких немайнових спорах необхідно досліджувати, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18, а також у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.10.2019 у справі №904/2285/19, від 16.03.2020 у справі №916/3245/19).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість вчинення відповідачем певних дій не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви (висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.07.2020 у справі №909/835/18).

Законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення з заявою про забезпечення позову, а тому суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі місцевий господарський суд виходив з того, що надані позивачем матеріали не містять жодного доказу вчинення саме відповідачем-2 будь-яких дій, спрямованих на звернення стягнення на заставлене майно.

Також місцевий господарський суд зазначив про те, що доводи позивача про те, що відповідач - 2 має намір звернути стягнення на предмет застави гуртуються виключно на діях відповідача - 1, які вчинялись банком під час досудового розслідування кримінального провадження №0000021.

Крім того, у поданій заяві Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Нападівське" не наведено жодних обставин та аргументів, яким чином не вжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду про визнання недійсними відкритих торгів (аукціону) та договору купівлі-продажу майнових прав

Відтак, суд апеляційної інстанції зазначає, що саме лише припущення заявника про те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів у майбутньому, без посилання на відповідні докази та без обґрунтування необхідності термінового вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

Будь-яких інших доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування відповідного заходу до забезпечення позову, Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство "Нападівське" не надано. Протилежного під час розгляду заяви як судом першої інстанції так і судом апеляційної інстанції не встановлено.

З урахуванням наведеного та встановлених у даній справі обставин, судова колегія вважає, що місцевим господарським судом правомірно відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки позивачем належними і допустимими доказами в розумінні приписів ст.ст. 76, 77 ГПК України не було доведено обставин, з якими закон пов`язує застосування заходів забезпечення. Аргументи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків місцевого господарського суду.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо прийняття місцевим господарським судом оскаржуваної ухвали при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи з порушенням норм процесуального права, а також щодо невідповідності висновків суду обставинам справи, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 ГПК України).

Таким чином, скаржником не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Частиною 1 ст. 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд зазначає, що ухвала місцевого господарського суду прийнята з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 25.05.2022 у справі №910/3014/22, та, відповідно апеляційна скарга Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство "Нападівське" є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється, а витрати пов`язані з розглядом апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.05.2022 у справі №910/3014/22 покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 136, 137, 240, 267-271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Нападівське" залишити

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.05.2022 у справі №910/3014/22 залишити без змін.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Матеріали оскарження ухвали у справі №910/3014/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено та підписаний суддями - 01.03.2023.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді К.В. Тарасенко

Ю.Б. Михальська