ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
УХВАЛА

"28" лютого 2023 р. Справа № 906/911/22.

Господарський суд Житомирської області у складі судді Вельмакіної Т.М.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Олвіта-Буд" від

24.02.23р. (вх. № 01-19/29/23) про відвід судді Машевської О.П. у справі за позовом:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Олвіта-Буд" (с. Оліївка)

до Територіальної громади в особі Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області (с.Оліївка)

про визнання протиправними і скасування рішень та визнання договору оренди землі поновленим,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Олвіта-Буд" звернулося до суду з позовом, згідно якого просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення 27 сесії VIII скликання Сільської ради "Про врегулювання правовідносин" від 09.09.2022 № 653;

- визнати протиправним та скасувати рішення 18 сесії VII скликання Сільської ради "Про звернення до ТОВ "Олвіта-Буд" щодо розірвання договору оренди землі від 12.04.2022 № 561;

- визнати поновленим на 4 (чотири) роки, а саме до 01 лютого 2026 року, договір оренди землі від 01.02.2018, з врахуванням змін, внесених додатковою угодою від 2022 року, зареєстрований Житомирською філією державного підприємства "СЕТАМ", про що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис від 12 березня 2018 за № 25274870, укладений між Сільською радою та Товариством, щодо земельної ділянки, межі якої визначено в натурі (на місцевості) та без зміни її цільового призначення, площею 2,4350 га (кадастровий номер :08: 001:0097), розташованої за адресою: Житомирська область, Житомирський район, Оліївська сільська рада, для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, на тих самих умовах, які були передбачені договором оренди землі від 01.02.2018 з врахування змін, внесених додатковою угодою від 2022 у запропонованій редакції.

Ухвалою суду від 28.10.22 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

24.02.2023 представник ТОВ "Олвіта-Буд" подав через загальний відділ (канцелярію) суду заяву про відвід судді Машевської О.П., в провадженні якої перебуває дана справа (а.с. 240-245).

Ухвалою від 27.02.2023, заяву про відвід судді Машевської О.П. у справі №906/911/22 передано на розгляд судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, якого визначено у порядку, встановленому ч.1 ст.32 ГПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.02.2023, заяву про відвід судді Машевської О.П. у справі №906/911/22 передано для розгляду судді Вельмакіній Т.М.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 39 ГПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Положеннями ч.8 ст.39 ГПК України передбачено, що суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Розглядаючи заяву позивача про відвід судді, ознайомившись з матеріалами справи, суд враховує таке.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 ГПК України, з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Стаття 35 ГПК України визначає перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Так, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу (ч.2 ст. 35 ГПК України).

Обґрунтовуючи заяву від 24.02.2023 про відвід судді представник ТОВ "Олвіта-Буд" вказав, що відзив на позов подано відповідачем до суду поза межами строків, встановлених ухвалою суду від 24.11.2022, а поновлення такого строку ухвалою суду від 01.02.2023 є безпідставним, оскільки представник відповідача документально не підтвердив поважність причин пропуску встановлених судом строків для вчинення відповідної процесуальної дії - подання відзиву на позов. Зазначив, що несвоєчасне подання відзиву на позов представник відповідача Черниш О.М. мотивував відсутністю у нього часу на ознайомлення з матеріалами справи на формування відповідної правової позиції захисту інтересів відповідача, системними ракетними атаками по території України, відключенням світла та повітряними тривогами, що, на думку позивача, не відповідає дійсності та не підтверджується відповідними доказами, які адвокат Черниш О.М. надав до відзиву на позов. Зауважив, що адвокат відповідача підтвердив лише факт перебування його на лікарняному у період з 27 по 30 грудня 2022 року включно, незважаючи на те, що договір про надання правової (правничої) допомоги між ним та Оліївською сільською радою Житомирського району був укладений 23.11.2022.

Також заявник вказав, що розглядаючи заяву про забезпечення позову від 24.11.2022, суд не дотримався вимог ч. 1 ст. 140 Кодексу, відповідно до якої заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Вважає, що вказане сприяло тому, що відповідач 20.01.2023 виніс рішення № 778 від 20.01.2023 "Про надання дозволів на розроблення містобудівної документації".

Крім того, на думку позивача, не зважаючи на правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 17.12.2018 у справі № 914/970/187, від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20, від 06.10.2022 у справі № 910/12087/21, на яку суддя Господарського суду Житомирської області Машевська О.П. посилається в ухвалі від 01.02.2023, постановленій за результатами розгляду заяви про забезпечення позову, зі змісту цієї ухвали вбачається, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову суддя Машевська О.П. заздалегідь висловила свою позицію у справі, що є неприпустимим.

Враховуючи наведене, заявник вказує, що у позивача та його представника виникли сумніви в неупередженості судді Машевської О.П. під час здійснення нею підготовчого провадження у даній справі, тому з метою запобігання можливих безпідставних звинувачень у необ`єктивному розгляді справи та з метою недопущення в подальшому можливих сумнівів щодо неупередженості судді, зняття напруженості у стосунках сторін з приводу зацікавленості судді у розгляді справи, уникнення потенційної підозри певної особистої заінтересованості в результатах розгляду справи, просить задовольнити заяву про відвід судді Господарського суду Житомирської області Машевської О.П., яка розглядає господарську справу № 906/911/22.

Зважаючи на мотиви відводу, суд враховує таке.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 28.10.2022 відкрито провадження у справі №906/911/22 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 24.11.2022 та, зокрема, постановлено відповідачу подати відзив на позов із урахуванням вимог ст. 165 ГПК України.

Зазначену ухвалу відповідач отримав 05.11.2022, що вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 78).

Відповідно до ч. 8 ст. 165 ГПК України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Судом встановлено, що до дати проведення підготовчого засідання (24.11.2022) Сільська рада правом подати відзив на позов не скористалась.

З матеріалів справи вбачається, що 24.11.2022 на електронну пошту суду надійшло клопотання представника відповідача - адвоката О.М. Черниша, згідно якого останній повідомив, що ракетний обстріл території України 23.11.22 призвів до відключення електроенергії і станом на 10:00 год. 24.11.2022 в Оліївській сільській раді та у нього в офісі була відсутня електроенергія, тому він не мав можливості підготувати відповідну процесуальну заяву. За вказаного просив відкласти розгляд справи та поновити строк для подання відзиву та доказів. Також пояснив, що Сільська рада не має штатного юриста, а в умовах воєнного стану можливість фінансування видатків на надання юридичних послуг суттєво обмежена, що вплинуло на пошук правника (а.с. 89).

Згідно ухвали від 24.11.2022 (а.с. 105-106), суд постановив: відкласти підготовче засідання на 13.12.2022; прийняти до розгляду заяву ТОВ "Олвіта-Буд" від 24.11.22р. (вх. г/с №01-44/1365/22 від 24.11.22р.) за підписом адвоката Анатолія Ткачука про забезпечення позову шляхом заборони Оліївській сільській раді вчиняти будь-які дії з розпорядження земельною ділянкою :08:001:0097 (поділ, виділ, відчуження, передача в оренду третім особам) до набрання рішенням суду законної сили; подовжити відповідачу строк для подання відзиву на позов (ст. 165 ГПК України) до 09.12.2022 включно; у цей самий строк подати до суду поштовим зв`язком та/або на електронну пошту суду та/або через підсистему "Електронний суд" письмово викладені заперечення (міркування, аргументи) на Заяву про забезпечення позову від 24.11.2022.

Згідно ухвали від 13.12.2022 (а.с. 115-116) суд постановив: відкласти підготовче засідання на 16.01.2023; відкласти розгляд по суті заяви ТОВ "Олвіта-Буд" від 24.11.22р. (вх. г/с №01-44/1365/22 від 24.11.22р.) за підписом адвоката Анатолія Ткачука про забезпечення позову шляхом заборони Оліївській сільській раді вчиняти будь-які дії з розпорядження земельною ділянкою :08:001:0097 (поділ, виділ, відчуження, передача в оренду третім особам) до набрання рішенням суду законної сили; позивачу ТОВ "Олвіта-Буд" подати докази на підтвердження тим обставинам, що для будівництва комплексу багатоквартирних будинків необхідною є земельна ділянка площею 2,4350га.

Зі змісту вказаної ухвали також вбачається, що у підготовчому засіданні 13.12.2022 розпочато розгляд по суті заяви про забезпечення позову від 24.11.2022.

Ухвалою від 16.01.2023 (а.с.128-129)суд оголосив перерву в підготовчому засіданні до 01.02.2023. Згідно вказаної ухвали, судом зазначено, що: на дату підготовчого засідання 16.01.23р. Сільська рада не скористалась як правом подати відзив на позов, так і подати заперечення на Заяву про забезпечення позову від 24.11.22р; 16.01.223р. до суду надійшло клопотання представника відповідача адвоката О.М. Черниша про відкладення підготовчого засідання для надання відповідачу додаткового строку для подачі відзиву на позовну заяву та заперечення на заяву про вжиття заходів забезпечення позову; в підготовчому засіданні представник Товариства позов підтримав, стисло навівши підстави звернення позивача до суду, представник Сільської ради в усній формі просив суд відкласти підготовче засідання для надання йому можливості скористатися правом подати відзив на позов та заперечення на заяву про вжиття заходів забезпечення позову; причиною невиконання процесуальних обов`язків вчасно є тимчасова непрацездатність представника та членів його родини (а.с. 128).

01.02.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву №21 від 01.02.2023 (а.с. 144-147), згідно якого представник відповідача просив суд поновити строк для подання відзиву та доданих до нього документів, долучити даний відзив до матеріалів справи і врахувати його при вирішені справи по суті та відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі. У відзиві також наведені додаткові обставини для поновлення зазначеного строку, зокрема вказано, що всі необхідні документи для підготування відзиву, в силу певних обставин було отримано лише 31.01.2023, що вплинуло на строки його надання суду.

Ухвалою від 01.02.2023 (а.с. 211-213) суд відмовив Товариству з обмеженою відповідальністю "Олвіта-Буд" (с. Оліївка) у задоволенні заяви про забезпечення позову від 24.11.22р. (вх. г/с №01-44/1365/22 від 24.11.22р.).

Ухвалою від 01.02.2023 (а.с. 214-215) суд: продовжив Оліївській сільській раді процесуальний строк на подання відзиву на позовну заяву до 01.02.23 включно та прийняв відзив на позов (вх. № г/с 1967 від 01.02.23р.) до розгляду по суті; продовжив строк підготовчого провадження, відклав підготовче засідання на 02.03.2023; встановив позивачу строк для подання відповіді на відзив (ст. 166 ГПК України) до 15.02.23р.; встановив відповідачу строк для подання заперечення (ст. 167 ГПК України) до 01.03.23р. При цьому суд вказав, що відповідно до ч.2 ст. 161 Кодексу відзив на позовну заяву для відповідача є першою заявою по суті справи, та попри те, що згідно ч. 4 цієї статті Кодексу подання відзиву є правом сторони справи, а його відсутність не перешкоджає суду вирішити спір за наявними у справі матеріалами ( ч.9 ст. 165, ч.2 ст. 178 Кодексу), зазначена заява по суті у змагальному процесі має важливе значення ( можливість визнання певних обставин та з їх правовою оцінкою наданою позивачем; можливість заперечити наведені позивачем обставини та правові підстави позову, із посиланням на відповідні докази та норми права тощо). Зазначив, що відзив на позов подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі ( ч. 8 ст. 165 та ч.1 ст. 178 Кодексу). Вказав, що ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 28.10.22р. забезпечено відповідачу право подати відзив у строк 15 днів з дня вручення її копії. З врахуванням обставин цієї справи, на підставі ч.4 ст.11 Кодексу, п.41 рішення ЄСПЛ у справі «ТОВ «Солаз» проти України»), суд ухвалив продовжити строк підготовчого провадження та відкласти підготовче засідання, застосувавши ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка закріплює, серед інших, такий елемент права на судовий захист як справедливість судового розгляду.

Проаналізувавши зміст вищенаведених документів та зміст вчинених процесуальних дій, суд дійшов висновку, що заявлений відвід судді ґрунтується саме на незгоді сторони з процесуальними рішеннями судді щодо поновлення строку для надання відзиву, щодо визначеного судом порядку розгляду заяви про вжиття заходів забезпечення позову та щодо змісту ухвали, постановленої за результатом розгляду такої заяви.

Натомість, згідно з ч. 4 ст. 35 ГПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічна думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

При цьому суд вважає за доцільне зауважити, що зсилання суду в ухвалі про відмову в забезпеченні позову на постанови Верховного Суду від 17.12.18р. у справі № 914/970/18, від 10.11.20р. у справі № 910/1200/20, від 06.10.22р. у справі № 910/12087/21 не можуть свідчити про те, що суддя Машевкька О.П. заздалегідь висловила свою позицію у справі, оскільки зазначені постанови наведено лише з метою обґрунтування ухвали, постановленої за наслідками розгляду заяви про забезпечення позову. При цьому жодних висновків щодо перспективи вирішення спору між сторонами ця ухвала не містить. Більш того, в ухвалі від 01.02.2023 про відмову у забезпеченні позову зазначено: "Суд також враховує правову позицію Верховного Суду про те, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже це питання є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті (постанови Верховного Суду від 17.12.18р. у справі № 914/970/18, від 10.11.20р. у справі № 910/1200/20, від 06.10.22р. у справі № 910/12087/21)".

Водночас суд звертає увагу, що законодавством встановлено право учасників справи на апеляційне та касаційне оскарження у випадку незгоди з прийнятим судовим рішенням з мотивів саме неправильного застосування матеріального та (або) процесуального права. Однак незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не є підставою для відводу.

Щодо порядку вирішення поданих заяв суд враховує таке.

Згідно з ч.1 ст. 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. При цьому за ч.4 цієї статті, у виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Відповідно до ст.15 ГПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

За приписами ч. 5 ст. 13 ГПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) к е р у є х о д о м с у д о в о г о п р о ц е с у; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

При цьому суд також врахувує Рекомендації Ради Суддів України від 02.03.2022 щодо роботи судів в умовах воєнного стану, згідно з пунктом 6 яких усім судам України рекомендовано виважено підходити до питань, пов`язаних з поверненням різного роду процесуальних документів, залишення їх без руху, встановлення різного роду строків, по можливості продовжувати їх щонайменше до закінчення воєнного стану.

Отже, за положеннями ГПК України кожна сторона має рівні права, а суд сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними процесуальних прав, передбачених цим ГПК України.

За вказаного, зазначені заявником обставини суд не розцінює як визначені ГПК України підстави для відводу судді. На підтвердження обставин, які передбачені ст. 35-36 ГПК України, що можуть бути підставою для відводу чи викликати сумнів у неупередженості судді, заявник належних доказів не надав.

Відповідно до ст.ст. 2, 7, 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст.11 ГПК України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У п. 49-50 рішення від 09 листопада 2006 року "Справа "Білуха проти України" заява №33949/02, Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (interalia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 та п. 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) № 33958/96, п. 42 ЄСПЛ 2000-XII).

У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. UnitedKingdom) від 10 червня 1996 року, п. 38).

Стосовно суб`єктивного критерію, то особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (див. рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), п. 43).

За змістом п.52 рішення від 09 листопада 2006 року "Справа "Білуха проти України" заява № 33949/02, стосовно об`єктивного критерію Європейський суд з прав людини рекомендує визначати, чи існують переконливі факти, які б могли свідчити про безсторонність суду. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя буде небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії" (FerrantelliandSantangelo v. Italy) від 7 серпня 1996 року, п.58).

Таким чином, правовими нормами встановлена презумпція особистої безсторонності судді доти, доки не доведено інше.

Натомість, названої презумпції у заяві про відвід судді не спростовано.

За таких обставин, розглянувши доводи заявника відводу, які покладені в його обґрунтування, суд дійшов висновку, що заява заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Олвіта-Буд" від 24.02.23р. ( вх. № 01-19/29/23) про відвід судді Машевської О.П. не підлягає задоволенню, оскільки не підтверджена належними доказами, а доводи, наведені заявником, не свідчать про упередженість або необ`єктивність судді та не є підставою для відводу. У задоволенні вказаної заяви суд відмовляє.

Керуючись ст. 2, 35, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Олвіта-Буд" від 24.02.23р. ( вх. № 01-19/29/23 від 24.02.23р.) про відвід судді Машевської О.П. у справі №906/911/22 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Ухвалу підписано 02.03.2023.

Суддя Вельмакіна Т.М.

1 - у справу;

2,3 - сторонам (рек.)