ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2023 Справа № 914/3194/22

Господарський суд Львівської області у складі судді Іванчук С.В., розглянувши матеріали справи за позовом: Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», м. Львів;

до відповідача: Комунального підприємства «Жовкватеплоенерго», м.Жовква, Львівської області

про стягнення коштів. Ціна позову 163496,17грн.

Представники сторін не викликалися.

Відводів складу суду сторонами не заявлено.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області поступив позов Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» до Комунального підприємства «Жовкватеплоенерго» про стягнення коштів в розмірі 163496,17грн, з яких 156889,61 грн. заборгованості за розподіл природного газу, 373,96 грн. 3% річних, 6232,60 грн. - пеня.

Ухвалою суду від 19.12.2022р. позовну заяву Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» залишено без руху. Ухвалою суду від 26.12.2022р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та без виклику представників сторін.

Відповідач письмового відзиву не подав, однак надіслав на адресу суду клопотання за вх. № 1300/23 від 18.01.2023р., про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, відмову у стягненні основного боргу у зв`язку із сплатою заборгованості та відстрочку виконання рішення щодо стягнення пені та 3% річних до 01.04.2023 року.

Суд, розглянувши клопотання відповідача за вх. № 1300/23 від 18.01.2023р. в частині проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, зазначає наступне. Відповідно до ч. 6 ст. 252 ГПК України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи. Враховуючи предмет спору, а саме стягнення 163496,17грн., що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, характер спірних правовідносин та предмет доказування, в тому числі сплату відповідачем основного боргу та відсутність заперечень, щодо стягнення пені та 3% річних, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання відповідача за вх. № 1300/23 в частині проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін належить відмовити.

Позиції учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01.02.2018р. між Акціонерним товариством Оператор газорозподільної системи Львівгаз (Позивач) та Комунальним підприємством Жовкватеплоенерго (Відповідач), укладено Договір на розподіл природного газу №42ATLv1361-18 від 01.02.2018 року, шляхом підписання заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) (Договір), відповідно до умов якого, Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

На виконання умов договору позивач надав послуги з розподілу природного газу, що підтверджується актом наданих послуг з розподілу природного газу за жовтень 2022 року, а відповідач прийняв зазначену послугу, але не сплатив її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені Договором.

З огляду на наведене, позивач просить суд стягнути з відповідача 163496,17грн, з яких 156889,61 грн. заборгованість за розподіл природного газу за жовтень 2022року, 373,96 грн. 3% річних та 6232,60 грн. пеня. Пеня та 3% річних нараховані за період з 11.11.2022р. по 09.12.2022р.

Відповідач письмового відзиву не подав, однак надіслав на адресу суду клопотання за вх. № 1300/23 від 18.01.2023р., про відмову у стягненні основного боргу у зв`язку із сплатою заборгованості та відстрочку виконання рішення щодо стягнення пені та 3% річних до 01.04.2023 року.

Клопотання в частині відмови у стягненні основного боргу, обґрунтоване тим, що 11 січня 2023 року Відповідачем оплачено борг за розподіл природного газу за жовтень 2022 року у сумі 156 889,61 грн., відповідно до платіжного доручення № 46 від 11.01.2023 року.

Щодо відстрочення виконання рішення щодо стягнення пені та 3% річних відповідач зазначив, що за результатами фінансово-господарської діяльності за 1 півріччя 2022 року підприємство одержало збитків в сумі 266 тис. грн. За аналогі чний період попереднього року збитки складали 1 600 тис. грн. Відповідно до податкової декларації з податку на прибуток підприє мства збитки за наростаючим підсумком за минулі періоди Відповідача складають (код рядка в ПД - 04 ): -1 055 455 грн.

Відповідач звертає увагу суду на те, що збитковість підприємства пов`язана з тим, що тарифи на послуги з те плопостачання застосовувалися на рівні, нижчому від економічно об ґрунтованих витрат на їх виробництво, а саме - встановлений мораторій на підвищення тарифів на теплопо стачання для всіх категорій споживачів та, відповідно, визначення певних фінансових гарантій для підприємств теплопостачання, зокрема, шляхом компенсації їм заборгованості з різниці в тарифах з державного бюджету України.

Відповідач застосовує для населення тарифи на рівні 2018 року, які є економічно необґрунтованими та не покривають діючих витрат, що в свою чергу призводить до заборгованості за природний газ та його розподіл. Як зазначає відповідач, державою невчасно приймаються постанови КМУ на відшкодування різниці між економічно обґрунтованими витратами та встановленими тарифами.

Крім зазначеного вище, відповідач просить врахувати введення на території України воєнного стану, у зв`язку із чим зменшилась платоспроможність споживачів; існування у відповідача заборгованості за природний газ та його розподіл у загальному розмірі 7 022 260,34 грн.; існування заборгованості за споживачами станом на 01.01.2023р. у розмірі 2 472 142,97грн.; необхідність розпочати опалювальний сезон у 2022-2023 роках з листопада 2022 року (зазвичай сезон починався із середини жовтня); встановлення після закінчення опалювального сезону неповного робочого тижня для працівників, у зв`язку із відсутністю грошових коштів на виплату заробітної плати, податкових та інших обов`язкових платежів.

Разом з тим, відповідач не заперечує проти невчасного розрахунку за послуги з роз поділу природного газу, згідно укладеного договору, але пояснює, що невчасний розрахунок виник з вини держави, яка не надала вчасно кошти для погашення різниці в тарифі, що є однією із основних причин нарахування позивачем штрафних та фінансових санкцій відповідачу.

З огляду на викладене вище, відповідач просить суд відмовити у стягненні заборгованості за розподіл природного газу в жовтні 2022 року у сумі 156 889,61 грн., у зв`язку із погашенням такого відповідачем та відтермінувати виконання рішення щодо стягнення заборгованості із штрафних і фінансових санкцій з відповідача у сумі 6 606,56 грн. в користь позивача до 01 квітня 2023 року. Докази надіслання вказаного клопотання, а саме опис вкладення, накладна за № 574 та фіскальний чек долучено до клопотання.

Як встановлено судом, відповідно до інформації з вебсайту АТ «Укрпошта» за трек номером 574 клопотання відповідача вручено позивачу 25.01.2023р.

Відповідач своїм правом на подання заперечення проти клопотання відповідача, визначеним ч. 1 ст. 169 ГПК України, не скористався.

Обставини, встановлені судом.

01.02.2018р. Акціонерним товариством Оператор газорозподільної системи Львівгаз (Позивач) та Комунальним підприємством Жовкватеплоенерго (Відповідач), укладено Договір на розподіл природного газу №42ATLv1361-18 від 01.02.2018 року, шляхом підписання заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) (Договір), відповідно до умов якого, Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Форму і зміст Типового договору розподілу природного газу затверджено Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2498 від 30.09.2015 (Постанова №2498).

Згідно із положеннями п. 1.1. типового договору, цей типовий договір розподілу природного газу є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Відповідно до п. 1.2. Договору, умови цього договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 №2494.

За приписами п. 1.3 Типового договору, цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Відповідно до п. 2.1. Договору позивач зобов`язується надати відповідачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.

Згідно із п. 6.8. Договору надання оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

На виконання умов Договору позивач надав відповідачу послуги з розподілу природного газу за жовтень 2022 року на суму 156 889,61 грн., що підтверджується актом наданих послуг №ЛВЯ82111866 від 31.10.2022р., копія якого долучена до позовної заяви, та не заперечується відповідачем. Докази надіслання акта, а саме копія супровідного листа, опису вкладення та фіскального чеку долучені до позовної заяви.

Відповідно до п. 6.4. Договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

За приписами п. 6.6. типового договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством Споживач має сплачувати Оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання Споживача на поточний рахунок Оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Судом встановлено, що відповідач своїх зобов`язань щодо своєчасної та повної сплати вартості наданих йому послуг із розподілу природного газу не виконав, що стало підставою для звернення позивачем до суду із позовом про стягнення заборгованості за жовтень 2022 року у розмірі 156 889,11 грн.

З огляду на неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо оплати наданих послуг з розподілу природного газу позивач за період з 11.11.2022р. по 09.12.2022р. (відповідно до наведеного у позовній заяві розрахунку) нарахував відповідачу пеню в розмірі 6232,60 грн. та 3% річних у розмірі 373,96 грн.

Відповідач 11 січня 2023 року повністю сплатив суму основної заборгованості за розподіл природного газу за жовтень 2022 року у розмірі 156 889,61 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 46 від 11.01.2023 року з призначенням платежу « 22356022 за дог. 42ATLv1361-18 зг.рахунку за розподіл природного газу за жовтень 2022, у т.ч. ПДВ 20.00% - 26148,27», копія якого долучена до клопотання за вх. № 1300/23.

Відтак, заборгованість відповідача з основного боргу станом на момент прийняття рішення відсутня.

До клопотання за вх. № 1300/23 відповідач долучив пакет документів на підтвердження обставин щодо важкого фінансового стану підприємства, а саме:

- копію звіту про фінансові результати за 1 півріччя 2022 року, з якого вбачається понесення відповідачем збитків в сумі 266 тис. грн. та за аналогі чний період попереднього року у розмірі 1 600 тис. грн.;

- копію податкової декларації з податку на прибуток підприємства, якою підтверджується збитковість підприємства на суму 1 055 455 грн.;

- копію протоколу № 3 ТЕ/12 від 22.12.2022р. засідання Територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах утвореної керуючись пунктом 1 Типового положення про територіальну комісію з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.09.2021 № 932, яким узгоджено для комунального підприємства «Жовкватеплоенерго» обсяги заборгованості з різниці в тарифах для населення у розмірі 2 778 980 гривень 82 копійки, для установ та організацій, що фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів у розмірі 1 075 146 гривень 37 копійок, для релігійних організацій у розмірі 7 702 гривні 52 копійки, для інших споживачів у розмірі 54 688 гривень 83 копійки, яка виникла за період з 01.07.2022 по 30.09.2022 (станом на 01 жовтня 2022 року) у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування та підтверджено попередньо узгоджені обсяги заборгованості з різниці в тарифах Протокол №3 ТЕ/11 від 08 листопада 2022 року для населення в розмірі 6 892 759 гривень 82 копійки, яка виникла за період з 01.06.2021 по 30.06.2022 (станом на 01 липня 2022 року).;

- довідку за вих. № 18 від 16.01.2023 року, якою підтверджується, що cтаном на 16 січня 2023 року кредиторська заборгованість АТ Оператор газорозподільної мережі Львівгаз за розподіл природного газу складає: 848227,32 грн., відповідно до Договору №42ATLv1361-18 від 01.02.2018 року, який укладено шляхом підписання заяви-приєднання, 489075,78 грн., відповідно до Договору №09420M9W0MHT016 від 01.01.2016 року, який укладено шляхом підписання заяви-приєднання. Станом на 16 січня 2023 року кредиторська заборгованість ТзОВ Газопостачальна компанія «НафтогазТрейдинг» за спожитий природний газ складає: 1 776 313,03 грн., відповідно до Договору постачання природного газу № 2552-НГТ-21 від 26.07.2021 року та 3 908 644,21 грн. відповідно до Договору постачання природного № 7345-ПСО (ТКЕ)-21 від 26.10.2022 року.;

- довідку за вих. № 17 від 16.01.2023 року, якою підтверджується розмір дебіторської заборгованості по категорії споживачів населення, за послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії, в розмірі 2 472 142,97 тис. грн. станом на 01 січня 2023 року;

- копії наказів КП Жовкватеплоенерго : від 01.06.2021 року № 21-В про переведення працівників апарату управління, Жовківської та Дублянської дільниць на неповний робочий тиждень - 4 робочі дні; від 13.10.2021 року № 30-В про встановлення з 15 жовтня 2021 року 5-ти денний робочий для працівників Апарату управління та Жовківської дільниці окрім працівників та старшого майстра Дублянської дільниці в зв`язку з призупиненням котелень м.Дубляни через значне потепління а також в зв`язку з недостатнім об`ємом постачання природного газу від ТзОВ ГК «Нафтогаз Трейдинг»; від 20.04.2022 року № 12-В про переведення працівників апарату управління, Жовківської та Дублянської дільниць на неповний робочий тиждень - 4 робочі дні;

- копію листа Мінрегіону від 08.09.2022 року за № 8/11/3037 -22 про включення до секторального переліку об`єктів критичної інфраструктури за типами основної послуги - постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізоване водопостачання, централізоване водовідведення комунального підприємства «Жовкватеплоенерго» за типом основної послуги постачання теплової енергії, постачання гарячої води.

Позиція суду.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За умовами ст.525 ЦК України та ст.193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору тощо. Згідно ст.599 ЦК України, ст.202 ГК України зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією врегульовано Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30.09.2015, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №1379/27824 06.11.2015, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2498 від 30.09.2015 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу».

Як підтверджується матеріалами справи, позивач та відповідач уклали договір розподілу природного газу, шляхом підписання споживачем заяви-приєднання №42ATLv1361-18 від 01.02.2018 року, у зв`язку з чим набули взаємних прав і обов`язків.

На виконання умов Договору позивач надав відповідачу послуги з розподілу природного газу за жовтень 2022 року на суму 156 889,61 грн., що підтверджується актом наданих послуг №ЛВЯ82111866 від 31.10.2022р.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу», суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.

Пунктом 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників).

Згідно з ч. 1 ст. 37 Закону України «Про ринок природного газу», оператор газорозподільної системи відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (включаючи нове будівництво та реконструкцію) газорозподільної системи, якою він користується на законних підставах.

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем (Кодексу ГРМ) договір розподілу природного газу - правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким забезпечується фізична доставка природного газу, належного споживачу, та/або цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи.

Згідно з пунктом 2 глави 1 розділу VI Кодексу ГРМ суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу.

Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2498 (далі - типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом.

Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ.

Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.

Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Відповідно до пункту 4 глави 3 цього розділу договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Відповідно до положень пунктів 1, 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ в редакції постанови №2080 від 07.10.2019 розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу. Оператор ГРМ зобов`язаний до 12 жовтня щорічно за підсумками газового року проінформувати споживача про фактичний обсяг споживання природного газу об`єктом (об`єктами) споживача за попередній газовий рік, величину планованої місячної плати за послуги розподілу із зазначенням її складових (визначається Оператором ГРМ відповідно до абзацу першого цього пункту). Така інформація може бути надана споживачеві шляхом розміщення її в особистих кабінетах споживача (за наявності), актах приймання-передачі природного газу (для споживачів, що не є побутовими), платіжних документах тощо.

Споживач, що не є побутовим, має право не пізніше ніж до 20 жовтня календарного року, що передує розрахунковому (крім замовлення потужності на 2020 рік, яке здійснюється до 01 листопада), подати Оператору ГРМ уточнену заявку на величину річної замовленої потужності сумарно по всіх його об`єктах у газорозподільній зоні відповідного Оператора ГРМ на розрахунковий календарний рік. У такому разі, якщо фактичний обсяг використання потужності (протягом календарного року) буде перевищувати замовлену споживачем річну потужність, величина перевищення має бути сплачена споживачем за двократною вартістю тарифу на розподіл природного газу на користь Оператора ГРМ відповідно до договору розподілу природного газу.

Згідно з пунктом 8 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадку розірвання цього договору. У разі розірвання договору розподілу природного газу Оператор ГРМ коригує дані технічної потужності та вільної потужності для забезпечення нових приєднань (резерву потужності) на відповідній ГРП згідно з вимогами розділу VII цього Кодексу.

Відповідач не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені судом. У матеріалах справи відсутні та сторонами не надані докази визнання недійсним спірного договору чи визнання неукладеним в певній частині. Також відсутні належні докази від`єднання від газової мережі та докази про розірвання спірного договору у заявлений до стягнення заборгованості період.

Відповідач самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями і така відповідальність не може ставитися у залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб.

Враховуючи, те що у справі встановлено наявність у відповідача обсягів споживання природного газу за спірний період, не представлення належних доказів відключення об`єкта споживача від газорозподільної мережі у спірному періоді, наявність у спірному періоді, укладеного між сторонами договору розподілу природного газу, а також враховуючи те, що споживачем ні заява про остаточне припинення користування природним газом, ні уточнені заявки на величину річної замовленої потужності не подавалась, у відповідача виник обов`язок з оплати вартості послуг з розподілу природного газу в порядку передбаченому главою 6 розділу VI Кодексу ГРМ, які підтверджені підписаними актами надання послуг з розподілу природного газу. Аналогічний правовий висновок викладено у Постанові Верховного Суду від 18.02.2021р. у справі № 922/1703/20.

Згідно із п. 8.2. Договору у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

З огляду на наведене, заборгованість відповідача за договором розподілу природного газу №42ATLv1361-18 від 01.02.2018 року, станом на день подання позовної заяви складала 156 889,61 грн.

З матеріалів справи вбачається, що після відкриття провадження у справі, відповідач повністю сплатив суму основну боргу, що є предметом даного спору, що підтверджується платіжним дорученням № 46 від 11.01.2023 року з призначенням платежу « 22356022 за дог. 42ATLv1361-18 зг. рахунку за розподіл природного газу за жовтень 2022, у т.ч. ПДВ 20.00% - 26148,27», копія якого долучена до клопотання за вх. № 1300/23.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи ту обставину, що предмет спору щодо стягнення з КП «Жовкватеплоенерго» заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу у розмірі 156889,61 грн. існував станом на момент відкриття провадження у справі та відсутній у зв`язку із оплатою на момент прийняття рішення, суд дійшов висновку, що провадження у цій частині підлягає закриттю.

Окрім основної суми заборгованості, позивач просить стягнути із відповідача пеню в розмірі 6232,60 грн. та 3% річних у розмірі 373,96 грн. нарахованих на прострочену заборгованість за період з 11.11.2022р. по 09.12.2022р. (відповідно до наведеного у позовній заяві розрахунку). Розрахунок перевірено судом.

Станом на день прийняття рішення суду, доказів в спростування вищенаведених обставин не поступало, доказів щодо оплати пені та 3% річних відповідачем не представлено. Відтак, підставними є позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 6232,60 грн та 3% річних в розмірі 373,96грн.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (ст.610 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України).

Щодо клопотання про відстрочення виконання рішення суду , суд зазначає наступне.

Клопотання про розстрочення виконання рішення суду мотивоване скрутним фінансовим становищем підприємства. Зокрема, відповідач вказує на збитковість підприємства, яка пов`язана з тим, що тарифи на послуги з теплопостачання застосовувалися на рівні, нижчому від економічно об ґрунтованих витрат на їх виробництво, несвоєчасність прийняття постанов КМУ на відшкодування рі зниці між економічно обґрунтованими витратами та встановленими тарифами, застосування відповідачем для населення тарифів на рівні 2018 року, які є економічно необґрунтованими та не покривають діючих витрат, що в свою чергу призводить до заборгованості за природний газ та його розподіл тощо.

Крім зазначеного вище, відповідач просить врахувати введення на території України воєнного стану, у зв`язку із чим зменшилась платоспроможність споживачів; існування у відповідача заборгованості за природний газ та його розподіл у загальному розмірі 7 022 260,34 грн.; існування заборгованості за споживачами станом на 01.01.2023р. у розмірі 2 472 142,97грн.; необхідність розпочати опалювальний сезон у 2022-2023 роках з листопада 2022 року (зазвичай сезон починався із середини жовтня); встановлення після закінчення опалювального сезону неповного робочого тижня для працівників, у зв`язку із відсутністю грошових коштів на виплату заробітної плати, податкових та інших обов`язкових платежів. Разом з тим, відповідач не заперечує проти невчасного розрахунку за послуги з розподілу природного газу, згідно укладеного договору, та пояснює, що невчасний розрахунок виник не з вини відповідача, а у зв"язку із непоступленням коштів для погашення різниці в тарифі регульованих державою.

Згідно з частиною 1 статті 239 Господарського процесуального кодексу України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 238 ГПК України, у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про надання відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Відповідно до частин 4 статті 331 Господарського процесуального кодексу України, підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертає увагу, що несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, однак відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру..", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання. Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру спору, що визначено судом. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки/відстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Отже, питання щодо надання розстрочки (відстрочки) виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" із змінами і доповненнями, внесеними Законом України від 15.03.2011р. №3135-VI, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до частин 1 - 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Позивач правом на подання заперечень щодо клопотання відповідача, передбаченим, ч. 1 ст. 169 ГПК України, не скористався, хоча таке клопотання було йому надіслано та вручено 25.01.2023 року, що підтверджується інформацією з вебсайту АТ «Укрпошта» за трек номером 574.

Зважаючи на вказане, з дотриманням прав на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку, беручи до уваги аргументи відповідача, подані докази в їх сукупності, з огляду на погашення відповідачем основного боргу у повному обсязі, а також зважаючи на незначний, порівняно із сумою основного бору, розмір пені та 3% річних, відстрочення стягнення яких, на переконання суду, не призведе до погіршення фінансового становища позивача, суд дійшов висновку, що клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення суду до 01.04.2023 року підлягає задоволенню.

Позивачем в позовній заяві визначено попередній розрахунок витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00грн. Однак, доказів в підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті стороною позивача не подано та заяв про стягнення з відповідача вказаних витрат не подано. Відтак, враховуючи вимоги ст. 126 ГПК України, у суду відсутні правові підстави для розподілу витрат пов`язаних з професійною правничою допомогою адвоката.

Згідно із ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Статтею 77 ГПК України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, подані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини які є предметом доказування у справі судом визнаються встановленими та позовні вимоги до відповідача в частині стягнення пені в розмірі 6232,60 грн та 3% річних в розмірі 373,96грн є обґрунтованими, не спростованими, підтвердженими належними доказами та підлягають задоволенню. В частині стягнення основного боргу провадження у справі належить закрити у зв`язку із оплатою відповідачем та відсутністю предмета спору.

На підставі положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, з відповідача підлягає відшкодуванюю судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Пунктом 2 частини першої статті 231 ГПК України встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Закриття провадження у справі є формою закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення, у зв`язку з чим результат вирішення спору відсутній.

У випадку, коли в резолютивній частині судового рішення зазначається про закриття провадження у справі щодо частини із заявлених вимог у зв`язку з відсутністю предмету спору, спір по суті у відповідній частині не вирішується, навіть якщо розгляд справи по суті закінчується ухваленням рішення суду. Подібний за змістом висновок викладений у постановах Верховного Суду від 08.10.2020 у справі № 904/5645/19, від 22.05.2019 у справі № 904/9628/17, від 06.09.21р. у справі 3 910/8775/20. Верховний Суд підкреслює, що у ст 129 ГПК йдеться про здійснення розподілу судових витрат між сторонами у справі у разі вирішення спору по суті, водночас, така норма не застосовується, якщо Закон України "Про судовий збір" у такому випадку передбачає повернення судового збору з Державного бюджету України. Враховуючи вищевикладене, позивач вправі звернутись до суду із клопотанням про повернення судового збору на підставі п.5 ст.7 Закону України "Про судовий збір" .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 13, 74, 76, 77, 86, 129, 231, 233, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити .

Стягнути з Комунального підприємства «Жовкватеплоенерго» (80300, Львівська обл., м. Жовква, вул. Лесі Українки, буд. 5; )на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» (79039, м. Львів, вул. Золота, буд. 42; ) пеню в розмірі 6232,60 грн., 3% річних у розмірі 373,96 грн. та 100,25грн. судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Відстрочити виконання судового рішення у справі №914/3194/22 до 01.04.2023 року.

Закрити провадження у справі №914/3194/22 в частині стягнення 156889,61 грн. основного боргу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено 02.03.2023р.

Суддя Іванчук С.В.