ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

м. Рівне

"21" лютого 2023 р. Справа № 918/740/18

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В., при секретарі судового засідання Мельник В.Я., розглянувши у матеріалах справи

за позовом Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк"

до відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Барсервіс"

про стягнення заборгованості в сумі 107 634 469,70 грн.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Барсервіс" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню в частині

В судовому засіданні приймали участь:

від позивача: адвокат Канципа Є.С.;

від відповідача: адвокат Бойчук К.М..

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 25 березня 2019 року у справі №918/740/18 позов Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "БАРСЕРВІС" (33024, Рівненська обл., місто Рівне, вул. Соборна, будинок 442Д, офіс 103, ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) заборгованість за договором фінансового лізингу №4Б16061ЛИ від 15.08.2016 року у розмірі 107 634 469 (сто сім мільйонів шістсот тридцять чотири тисячі чотириста шістдесят дев`ять) грн. 70 коп. з яких: 43 710 653 (сорок три мільйони сімсот десять тисяч шістсот п`ятдесят три) грн. 54 коп. - прострочена заборгованість по сплаті лізингових платежів, 45 510 512 (сорок п`ять мільйонів п`ятсот десять тисяч п`ятсот дванадцять) грн. 84 коп. - прострочена заборгованість з винагороди за користування майном, 18 413 303 (вісімнадцять мільйонів чотириста тринадцять тисяч триста три) грн. 32 коп. - пеня за порушення грошового зобов`язання. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "БАРСЕРВІС" (33024, Рівненська обл., місто Рівне, вул. Соборна, будинок 442Д, офіс 103, ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) судовий збір в сумі 616700 (шістсот шістнадцять тисяч сімсот) грн. 00 коп..

На виконання Рішення Господарського суду Рівненської області від 25.03.2019 року видано накази від 04.06.2019 року №918/740/18.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Барсервіс" звернулося в Господарський суд Рівненської області із Заявою в якій просить суд визнати наказ Господарського суду Рівненської області по справі №918/740/18 від 04.06.2019 р. таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення простроченої заборгованості по сплаті лізингових платежів у рахунок вартості майна за Договором фінансового лізингу №4Б16061ЛИ від 15.08.2016 р. у сумі 43 710 653,54 грн. (сорок три мільйони сімсот десять тисяч шістсот п`ятдесят три гривні 54 копійки). Дану заяву обгрунтовує наступним. Рішенням Господарського суду Рівненської області від 25 березня 2019 року у справі №918/740/18 позов Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "БАРСЕРВІС" (33024, Рівненська обл., місто Рівне, вул. Соборна, будинок 442Д, офіс 103, ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) заборгованість за договором фінансового лізингу №4Б16061ЛИ від 15.08.2016 року у розмірі 107 634 469 (сто сім мільйонів шістсот тридцять чотири тисячі чотириста шістдесят дев`ять) грн. 70 коп. з яких: 43 710 653 (сорок три мільйони сімсот десять тисяч шістсот п`ятдесят три) грн. 54 коп. - прострочена заборгованість по сплаті лізингових платежів, 45 510512 (сорок п`ять мільйонів п`ятсот десять тисяч п`ятсот дванадцять) грн. 84 коп. - прострочена заборгованість з винагороди за користування майном, 18 413 303 (вісімнадцять мільйонів чотириста тринадцять тисяч триста три) грн. 32 коп. - пеня за порушення грошового зобов`язання. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "БАРСЕРВІС" (33024, Рівненська обл., місто Рівне, вул. Соборна, будинок 442Д, офіс 103, ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) судовий збір в сумі 616700 (шістсот шістнадцять тисяч сімсот) грн. 00 коп..

На виконання Рішення Господарського суду Рівненської області від 25.03.2019 року видано накази від 04.06.2019 року №918/740/18.

Між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ТОВ «БАРСЕРВІС» було укладено Договір фінансового лізингу № 4Б16061ЛИ від 15.08.2016 р.

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за письмовим повідомленням №Є.Upr.1/3-139226 від 10.08.2020 р. в односторонньому порядку розірвало Договір фінлізингу № 4Б16061ЛИ від 15.08.2016 р., укладений між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ТОВ «БАРСЕРВІС».

Наслідком такого розірвання договору було вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. виконавчого напису №22866 від 28.10.2020 р. про звернення стягнення на предмет лізингу за Договором фінлізингу та складання актів вилучення та передачі майна стягувачу від 10.12.2020-11.12.2020 рр., за яким об`єкти лізингу фактично були передані (повернуті) АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Заявник вважає, що з моменту розірвання Договору фінлізингу у боржника - ТОВ «БАРСЕРВІС» припинився обов`язок сплачувати АТ КБ «ПРИВАТБАНК» присуджену до стягнення за Рішенням Господарського суду Рівненської області від 25.03.2019 по справі № 918/740/18 прострочену заборгованість по сплаті лізингових платежів у рахунок вартості майна за Договором фінансового лізингу № 4Б16061ЛИ від 15.08.2016 р. у сумі 43 710 653,54 грн. (сорок три мільйони сімсот десять тисяч шістсот п`ятдесят три гривні 54 копійки) простроченої заборгованості по сплаті лізингових платежів у рахунок вартості майна.

Вважає, що виконавчий документ - наказ Господарського суду Рівненської області № 918/740/18 від 04.06.2019 р. повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення простроченої заборгованості по сплаті лізингових платежів у рахунок вартості майна за Договором фінансового лізингу № 4Б16061ЛИ від 15.08.2016 р. у сумі 43 710 653,54 грн. (сорок три мільйони сімсот десять тисяч шістсот п`ятдесят три гривні 54 копійки).

Ухвалою суду від 18.01.2023 року прийнято Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Барсервіс" про визнання наказу в частині стягнення простроченої заборгованості по сплаті лізингових платежів у рахунок вартості майна за Договором фінансового лізингу №4Б16061ЛИ від 15.08.2016 р. у сумі 43 710 653,54 грн. (сорок три мільйони сімсот десять тисяч шістсот п`ятдесят три гривні 54 копійки таким, що не підлягає виконанню, до розгляду.

Через відділ канцелярії та документального забезпечення суду від представника АТ КБ "Приватбанк" надійшли заперечення проти Заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Барсервіс" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, в яких зазначає наступне.

Виходячи з аналізу положень статті 693 ЦК України умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати, тобто - коштів, які були ним сплачені.

Відтак, зазначає, що норми частини 2 статті 693 ЦК України можуть бути лише підставою вимоги Лізингоодержувача про повернення сплачених ним в рахунок вартості предмету лізингу коштів, якої (вимоги) ТОВ «Барсервіс» не пред`являло ні в судовому, ні в позасудовому порядку, і, що в будь-якому випадку ця норма не може бути підставою для визнання наказу Господарського суду Рівненської області про примусове виконання рішення від 04.06.2019 по справі № 918/740/18 таким, що не підлягає виконанню в частині.

Через відділ канцелярії та документального забезпечення суду від представника ТОВ "Барсервіс" надійшли додаткові обгрунтування з урахуванням заперечень АТ КБ "Приватбанк", в яких заявник доводить можливість визнання наказу таким, що не підлягає виконанню в частині.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками судового процесу, заслухавши представників сторін, з`ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, безпосередньо дослідивши докази у справі, господарський суд прийшов до висновку, що Заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Барсервіс" про визнання наказу суду таким, що не підлягає виконанню в частині підлягає задоволенню. При цьому господарський суд керувався наступним.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 25 березня 2019 року у справі №918/740/18 позов Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Барсервіс" (33024, Рівненська обл., місто Рівне, вул. Соборна, будинок 442Д, офіс 103, ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) заборгованість за договором фінансового лізингу №4Б16061ЛИ від 15.08.2016 року у розмірі 107 634 469 (сто сім мільйонів шістсот тридцять чотири тисячі чотириста шістдесят дев`ять) грн. 70 коп. з яких: 43 710 653 (сорок три мільйони сімсот десять тисяч шістсот п`ятдесят три) грн. 54 коп. - прострочена заборгованість по сплаті лізингових платежів, 45 510 512 (сорок п`ять мільйонів п`ятсот десять тисяч п`ятсот дванадцять) грн. 84 коп. - прострочена заборгованість з винагороди за користування майном, 18 413 303 (вісімнадцять мільйонів чотириста тринадцять тисяч триста три) грн. 32 коп. - пеня за порушення грошового зобов`язання. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Барсервіс" (33024, Рівненська обл., місто Рівне, вул. Соборна, будинок 442Д, офіс 103, ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) судовий збір в сумі 616700 (шістсот шістнадцять тисяч сімсот) грн. 00 коп..

На виконання Рішення Господарського суду Рівненської області від 25.03.2019 року видано накази від 04.06.2019 року №918/740/18, на підставі якого відкрито виконавче провадження ВП № 63843719 від 07.12.2020 р.

На даний час будь-які кошти за виконавчим провадження з примусового виконання наказу № 918/740/18 від 04.06.2019 р. не стягнуті.

АТ КБ «Приватбанк» за письмовим повідомленням №Є.Upr.1/3-139226 від 10.08.2020 р. в односторонньому порядку розірвало Договір фінлізингу № 4Б16061ЛИ від 15.08.2016 р., укладений між АТ КБ «Приватбанк» та ТОВ «Барсервіс».

В подальшому, наслідком такого розірвання договору було вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. виконавчого напису №22865 від 28.10.2020 р. про повернення лізингоодержувачем - ТОВ "Барсервіс" на користь лізингодавця - АТ КБ "Приватбанк" об`єктів фінансового лізингу.

Судом встановлено, що при примусовому виконанні виконавчого напису нотаріуса №22865 від 28.10.2020 р. приватним виконавцем Виконавчого округу Херсонської області Баталіним Сергієм Сергійовичем у виконавчому провадженні ВП №63843719 складено Акти вилучення та передачі майна стягувачу від 10-11.12.2020 року за якими об`єкти фінансового лізингу за Договором фінансового лізингу № 4Б16061ЛИ від 15.08.2016 р. були передані АТ КБ «Приватбанк».

Факт передачі об`єктів фінансового лізингу АТ КБ «Приватбанк» підтверджено і представником Банку у даному судовому засіданні.

Як встановлено судом, між АТ КБ «Приватбанк» та ТОВ «Барсервіс» було укладено Договір фінансового лізингу № 4Б16061ЛИ від 15.08.2016 р.

За Договором фінлізингу сторони погодили наступні види лізингових платежів, а саме лізинговий платіж у вигляді суми, яка відшкодовує вартість предмету лізингу, та лізинговий платіж як винагороду лізингодавця за отримане у лізинг майно. Про сплату саме цих видів платежів вказано сторонами у п. 1.4, та п.п. 2.1-2.3 Договору фінлізингу.

Слід зазначити, що будь-яких інших призначень цим видам лізингових платежів, ані ж ті, що зазначені у Законі України «Про фінансовий лізинг», цим договором окремо не надано. Цей договір також не передбачає трансформацію цих видів лізингових платежів у інші види платежів за договором при настанні якихось подій ( у тому числі таких, як розірвання договору).

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про фінансовий лізинг» (в редакції Закону, діючої на момент укладання цього договору) відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до п. З ч. 2 ст. 11 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингоодержувач зобов`язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Згідно ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг» сплата лізингових платежів здійснюється у порядку, встановленому договором.

Лізингові платежі можуть включати суму, яка відшкодовує вартість предмета лізингу, платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно, компенсацію відсотків за кредитом, інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору лізингу.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Таким чином, з огляду на норми Закону України «Про фінансовий лізинг» та Цивільного кодексу України, договір фінансового лізингу є змішаним договором, який поєднує в собі елементи договорів оренди та купівлі-продажу, а передбачені договором лізингові платежі включають як плату за надання майна у користування, так і частину покупної плати за надання майна у власність лізингоодержувачу по закінченню дії договору.

На правовідносини, що склалися між цими сторонами щодо одержання АТ КБ «Приватбанк», як лізингодавцем, лізингових платежів у частині покупної плати за надання майна в майбутньому у власність ТОВ «Барсервіс», поширюються загальні положення про купівлю-продаж.

Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару, встановлену в договорі. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до ст. 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відтак, стягнуті за Рішенням Господарського суду Рівненської області від 25.03.2019 р. по справі № 918/740/18 лізингові платежі на суму 43 710 653 грн. 54 коп., як частина відшкодування вартості предмету лізингу за Договором фінлізингу, за своєю суттю є оплата предмету купівлі-продажу (попередня оплата), який в подальшому АТ КБ «Приватбанк», як лізингодавець, зобов`язувався передати ТОВ «Барсервіс», як лізингоодержувачу, у власність.

У свою чергу розірвання Договору фінлізингу та повернення об`єктів лізингу припиняє обов`язок ТОВ «Барсервіс» на сплату цих лізингових платежів, та припиняє право Банку на їх отримання.

Такого ж висновку (щодо відсутності права у лізингоодержувача на отримання (тримання) лізингових платежів, у вигляді відшкодування вартості предмету лізингу, у разі розірвання договору фінлізингу) дійшов і Верховний Суд у Постанові від 15.01.2021 р. по справі № 904/2357/20.

Відтак, на дату розірвання договору фінансового лізингу законними та обґрунтованими є лише лізингові платежі, що є винагородою лізингодавця за отримане у лізинг майно, які за свою правовою суттю є елементом договору найму (оренди) (як складової частини змішаного договору фінансового лізингу), як орендна плата за користування (оренду) об`єктом лізингу.

У свою чергу зобов`язання щодо сплати лізингових платежів у вигляді суми, яка відшкодовує вартість предмету лізингу, з моменту розірвання договору фінансового лізингу припиняється, а вимога щодо сплати цього виду лізингового платежу вже є безпідставною. У Постанові від 15.01.2021 р. по справі № 904/2357/20 Верховний Суд дійшов висновку, що у разі розірвання договору фінансового лізингу, лізингоодержувач набуває право вимоги на повернення сплаченого ним лізингового платежу у рахунок сплати вартості об`єкту лізингу, прирівнявши цей лізинговий платіж до попередньої оплати за об`єкт лізингу.

Зокрема, щодо наслідків припинення договору фінансового лізингу для лізингових платежів Верховним Судом було зазначено:

« 8.4. Лізингові платежі, сплачені позивачем як частина відшкодування вартості предметів лізингу, за своєю суттю є оплата предмету купівлі-продажу (попередня оплата), який в подальшому лізингодавець зобов`язувався передати лізингоодержувачу у власність.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що в зв`язку з розірванням договорів та вилученням предметів лізингу на користь лізингодавця, такий обов`язок у відповідача відсутній.».

Таким чином, Верховний суд зробив висновок, що припинення договору фінансового лізингу припиняє обов`язок для лізингоодержувача сплачувати лізинговий платіж на користь лізингодавця.

У даному випадку у наказі Господарського суду Рівненської області про примусове виконання рішення № 918/740/18 від 25.03.2019 р. мова як раз іде про такий обов`язок сплачувати цей лізинговий платіж, який на теперішній час, за висновком Верховного Суду, для лізингоотримувача припинився.

Вищенаведена практика Верховного Суду має безпосереднє правове значення для вирішення питання, що поставлене ТОВ «Барсервіс» у своїй Заяві, та надає обґрунтовані підстави для визнання наказу суду таким, що не підлягає виконанню в частині обов`язку сплачувати (стягувати) лізингові платежі у рахунок вартості майна за договором фінансового лізингу.

Статтею 328 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відтак, у зв`язку з припиненням зобов`язань Товариства з обмеженою відповідальністю "Барсервіс" за Договором фінансового лізингу № 4Б16061ЛИ від 15.08.2016р, наказ Господарського суду Рівненської області по справі №918/740/18 від 04.06.2019 р. в частині стягнення простроченої заборгованості по сплаті лізингових платежів у рахунок вартості майна за Договором фінансового лізингу №4Б16061ЛИ від 15.08.2016 р. у сумі 43 710 653 (сорок три мільйони сімсот десять тисяч шістсот п`ятдесят три) гривні 54 копійки підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Заперечення представника АТ КБ "Приватбанк" спростовуються всім вищенаведеним, і, відповідно, є безпідставними та не обгрунтованими.

У відповідності до пункту 4 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Поняття і види доказів викладені у статті 73 ГПК України, згідно якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Згідно зі статтею 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищезазначене та те, що ТОВ "Барсервіс" довело належними та допустимими доказами наявність підстав для визнання наказу Господарського суду Рівненської області по справі №918/740/18 від 04.06.2019 р. таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення простроченої заборгованості по сплаті лізингових платежів у рахунок вартості майна за Договором фінансового лізингу №4Б16061ЛИ від 15.08.2016 р. у сумі 43 710 653 (сорок три мільйони сімсот десять тисяч шістсот п`ятдесят три гривні) 54 копійки, а АТ КБ "Приватбанк" вказаного не спростувало, Заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Барсервіс" про визнання вказаного наказу таким, що не підлягає виконанню, підлягає задоволенню.

Керуючись статями 232-236, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Барсервіс" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню задоволити.

2. Визнати наказ Господарського суду Рівненської області по справі №918/740/18 від 04.06.2019 р. таким, що не підлягає виконанню в частині в частині стягнення простроченої заборгованості по сплаті лізингових платежів у рахунок вартості майна за Договором фінансового лізингу №4Б16061ЛИ від 15.08.2016 р. у сумі 43 710 653 (сорок три мільйони сімсот десять тисяч шістсот п`ятдесят три) гривні 54 копійки.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення. Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду, протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 23.02.2023 року.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Марач В.В.