УХВАЛА

про залишення клопотань без задоволення

м. Київ

27.02.2023справа №910/1489/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., розглянувши клопотання Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (пров. Музейний, буд. 2-Д, м. Київ, 01001; ідентифікаційний код 43315602; далі - Управління) про розгляд справи в порядку загального провадження та клопотання Управління про залишення позову без розгляду

у справі № 910/1489/23

за позовом комунального підприємства «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради (вул. Кургузова, буд. 3-В, м. Вишгород, Київська область, 07301; ідентифікаційний код 13713569)

до Управління

про стягнення 151 412,26 грн,

без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради (далі - Підприємство) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Управління: 106 702,28 грн заборгованості за публічним договором приєднання від 03.11.2021 (далі - Договір), укладеним Підприємством і Головним територіальним управлінням юстиції у Київській області (правонаступником якого є Управління); 5 812,24 грн 3% річних і 38 897,74 грн втрат від інфляції, а всього 151 412,26 грн.

Позов мотивовано тим, що:

- починаючи з листопада 2021 року у відповідності до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у позивача та відповідачем склалися договірні відносини на основі публічного договору приєднання, який набрав чинності через 30 днів з моменту його розміщення на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування - 03.11.2021 (розміщення відбулося 03.10.2021);

- Підприємством у період з листопада 2020 року по грудень 2022 року надано Управлінню теплову енергію на загальну суму 106 702, 28 грн (з урахуванням коригування (перерахунку), проведеного позивачем у квітні 2022 року на суму 41 677,77 грн), яку відповідач не оплатив; на підтвердження надання теплової енергії позивачем складено відповідні акти обстеження комерційного вузла обліку та рахунки (які надсилалися Управлінню на поштову адресу);

- станом на 20.01.2023 у відповідача існує заборгованість за отриману теплову енергію у сумі 106 702,28 грн; у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов Договору позивачем нараховано 5 812,24 грн 3 % річних та 38 897,74 грн втрат від інфляції.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Управління 22.02.2023 подало суду відзив на позовну заяву, в якому вказало таке: згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з 30.09.2019 Головне територіальне управління юстиції у Київській області - стало власником квартири №153, що розташована за адресою: вул. Кургузова, 11-В, м. Вишгород, Київська обл.; відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.10.2019 №870 «Деякі питання територіальних органів Міністерства юстиції» Головне територіальне управління юстиції у Київській області було ліквідовано як юридичну особу публічного права та утворено Управління, яке є правонаступником усіх прав та обов?язків Головного територіального управління юстиції у Київській області; твердження позивача про надсилання 25.08.2020 екземпляру договору про надання послуг з централізованого опалення для підписання щодо квартири №153 спростовуються тим, що такий договір надсилався після ліквідації юридичної особи публічного права, на адресу: вул. Євгена Сверстюка, 15, м. Київ, яка не є офіційною адресою Головного територіального управління юстиції у Київській області та свідчить про відсутність підстав для укладення договору протягом цього періоду; позивач зазначає, що у відповідності до вимог чинного законодавства України, зокрема, вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у сторін договірні відносини склалися на основі публічного договору приєднання, який набрав чинності через 30 днів з моменту його розміщення на офіційному вебсайті органу місцевого самоврядування - 03.11.2021, що не відповідає дійсності; Управління не приєднувалося до договору про надання послуги з постачання теплової енергії, такий договір не було укладено; стягнення заборгованості з листопада 2020 року по грудень 2022 року суперечить статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», оскільки надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах; крім того, таке стягнення ґрунтується на підставі тарифів виконавчого комітету Вишгородської міської ради Київської області, тоді як наведені у розрахунку дані не підтверджені в порядку статей 74, 76 - 78 ГПК України жодним доказом; таким чином, розрахунок є необґрунтованим та не відповідає об??єму спожитих послуг; Управління не погоджується з розрахунком 3% річних і втрат від інфляції, оскільки сторонами не було укладено договір про постачання теплової енергії з точкою обліку, розташованою за адресою: вул. Кургузова, 11-В, м. Вишгород, Київська область, тому відсутнє прострочення виконання грошового зобов`язання.

22.02.2023 відповідач подав суду заяву про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, мотивовану тим, що дана справа має велике значення для сторін спору, для відповідача вирішується питання стягнення необґрунтованої заборгованості та беручи до уваги, що заявлені у справі вимоги не відповідають умовам, за яких суд має право розглядати таку справу в порядку спрощеного позовного провадження, відтак справа є складною з огляду на обсяг доказів, які потребують дослідження, та підлягає розгляду тільки за правилами загального позовного провадження з проведення судового засідання та з викликом сторін.

Частинами першою і четвертої статті 250 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про:

1) залишення заяви відповідача без задоволення;

2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Разом з тим, відповідно до частин першої та третьої статті 247 ГПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з частинами третьою та п`ятою статті 12 ГПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, з огляду не те, що ціна позову складає 151 412,26 грн. (менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 268 400 грн) та незначну складність справи (до стягнення заявлено заборгованість, 3% річних і втрати від інфляції), справа №910/1489/23 є малозначною та підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Слід зазначити, що жодним пунктом резолютивної частини ухвали суду від 06.02.2023 не було встановлено відповідачу строку для надання заперечень щодо розгляду даного спору в порядку спрощеного позовного провадження.

Крім того, Управлінням не наведено жодних обґрунтувань та не подано доказів, які б давали підстави для розгляду даного спору в порядку загального позовного провадження.

Відтак, заява відповідача про розгляд даного спору в порядку загального позовного провадження задоволенню не підлягає.

Що ж до клопотання про залишення позову без розгляду, то слід зазначити таке.

Так, відповідач мотивує клопотання тим, що:

- пунктом 49 типового договору передбачено, що виконавець має право обмежити (припинити) надання послуг споживачу у разі непогашення в повному обсязі заборгованості з оплати спожитої послуги; виконавець надсилає споживачу попередження про те, що у разі непогашення ним заборгованості надання послуги може бути обмежене (припинене) рекомендованим листом (з повідомленням про вручення) та шляхом повідомлення споживача через його особистий кабінет; Управління вважає, що у даному випадку заходи досудового врегулювання спору є обов`язковою умовою передачі суперечки на розгляд господарського суду, тому позовна заява не відповідає вимогам статті 162 ГПК України, при цьому невжиття заходів досудового врегулювання спору є підставою для залишення позову без розгляду на підставі пункту 8 частини першої статті 226 ГПК України;

- стосовно необґрунтованості та безпідставності пред`явлення позову, то позивач не надав суду допустимих та належних доказів, які б підтверджували наявність заборгованості, оскільки відсутній факт приєднання споживача до умов договору, та споживач не отримував попередження.

Відповідно до пункту 6 частини третьої статті 162 ГПК України позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Разом з тим, чинним законодавством України не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання спору у правовідносинах, що є предметом даного спору.

Окрім того, суд звертає увагу відповідача на те, що застосуванню пункту 8 частини першої статті 226 ГПК України як підстави залишення позову без розгляду передує залишення позовної заяви без руху та надання позивачу строку для усунення недоліків у разі встановлення судом недоліків позовної заяви, передбачених статтями 162, 164, 172 ГПК України.

Відтак, клопотання Управління про залишення позову без розгляду задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 234, 235, 247 та 250 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Клопотання Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (пров. Музейний, буд. 2-Д, м. Київ, 01001; ідентифікаційний код 43315602) про розгляд справи в порядку загального провадження залишити без задоволення.

2. Розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

3. Клопотання Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (пров. Музейний, буд. 2-Д, м. Київ, 01001; ідентифікаційний код 43315602) про залишення позову без розгляду залишити без задоволення.

Ухвала набрала законної сили 27.02.2023 та оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана Марченко