ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2023 р. м. Житомир Справа № 906/452/22

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Прядко О.В.,

секретар судового засідання: Шмойлова Л.А.,

за участю представників сторін:

від позивача: Невисевич М.В. - керівник, виписка з ЄДР;

від відповідача: Веселовська-Галєєва Ю.В., довіреність серії НРТ №252991

від 07.09.2022;

Слівінський А.О. - адвокат, ордер серії АМ №1011000 від 06.09.2022;

від третьої особи-1: не з`явився,

від третьої особи-2: Зозуля М.М., виписка з ЄДР,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок"

до Фізичної особи-підприємця Веселовського Геннадія Павловича

за участю у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:

1. Коростишівської міської ради;

2. Комунального підприємства "Міський ринок" Коростишівської міської ради

про звільнення торгових місць та стягнення 186948,00 грн (згідно із заявою про збільшення суми позовних вимог №6 від 03.01.2023),

Процесуальні дії по справі.

Підприємство Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Веселовського Геннадія Павловича, у якому просить зобов`язати останнього звільнити торгові місця №147 і №148 площею по 18 м2, які зазначені на плані розміщення торгових місць на ринку, шляхом демонтажу металевих конструкцій та вивезення їх за межі ПР "Кооперативний ринок", а також стягнути з ФОП Веселовського Г.П. 162021,60 грн неустойки за період з 29.03.2019 по 29.06.2022.

Ухвалою суду від 06.07.2022 позовну заяву залишено без руху у зв`язку з відсутністю усіх документів, на які позивач посилається у тексті позовної заяви, і належних доказів відправлення відповідачу копії позовної заяви з її додатками, та встановлено позивачу строк для усунення виявлених недоліків.

14.07.2022 на виконання вимог вказаної ухвали суду від позивача надійшов лист від 12.07.2022 №128 з додатками (а.с.28-39).

Ухвалою суду від 19.07.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 15.08.2022.

Ухвалою суду від 15.08.2022 відкладено підготовче засідання на 14.09.2022.

Ухвалою суду від 14.09.2022 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів; відкладено підготовче засідання на 10.10.2022 в режимі відеоконференції.

11.10.2022 на електронну пошту суду від представника відповідача надійшли такі клопотання:

- клопотання вх.№14665/22 від 11.10.2022 про долучення до матеріалів справи доказів перебування відповідача в орендних відносинах з Коростишівською міською радою як правової підстави для здійснення останньою господарської діяльності на території КП "Міський ринок" по вул.Шевченка, 40, м.Коростишів (а.с.58-73).

- клопотання вх.№01-44/1103/22 від 11.10.2022 про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Коростишівської міської ради та Комунального підприємства "Міський ринок" (а.с.80-82);

- клопотання вх.№01-44/1104/22 від 11.10.2022 про зупинення провадження у справі №906/452/22 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №906/564/19 (а.с.75-78).

У зв`язку з масовими ракетними ударами на всій території України, судові засідання, призначені на 10.10.2022, не проводилися (а.с.84).

Ухвалою суду від 13.10.2022 підготовче засідання призначено на 07.11.2022.

07.11.2022 до суду відповідач подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи від 07.11.2022 з додатками (а.с.89-127).

Протокольною ухвалою від 07.11.2022 продовжено строк підготовчого провадження у справі №906/452/22 та оголошено перерву в підготовчому засіданні до 14:10 21.11.2022, згідно з ч.5 ст.183 ГПК України.

21.11.2022 відповідач подав до суду клопотання від 21.11.2022 про долучення до матеріалів справи доказів надіслання позивачу документів, долучених до клопотання від 07.11.2022 (а.с.131-133).

Ухвалою господарського суду від 21.11.2022 залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Коростишівську міську раду та Комунальне підприємство "Міський ринок" Коростишівської міської ради; продовжено строк підготовчого провадження на підставі ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відкладено підготовче засідання на 20.12.2022 в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 20.12.2022 продовжено строк підготовчого провадження на підставі ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; відкладено підготовче засідання на 16.01.2023.

06.01.2023 на поштову адресу суду від представника позивача надійшла заява №6 від 03.01.2023 про збільшення суми позовних вимог, у якій останній просив стягнути з відповідача неустойку з 29.03.2019 по 29.12.2022 в сумі 186948,00 грн (а.с.157-162).

12.01.2023 на адресу суду від третьої особи-2 надійшов відзив на позовну заяву вих.№17 від 05.01.2023, згідно з яким остання позовні вимоги не визнає, вважає їх безпідставними, необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню (а.с.164-215).

16.01.2023 на електронну пошту суду від представника відповідача надійшло клопотання, у якому останній, зокрема, заявив про відкликання клопотання про зупинення провадження у справі та просив закрити підготовче провадження (а.с.216).

У засіданні 16.01.2023 суд постановив прийняти заяву представника відповідача про відкликання клопотання про зупинення провадження у справі, відповідно останнє судом не розглядалось.

Ухвалою суду від 16.01.2023 прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення суми позовних вимог вих.№6 від 03.01.2023 та постановлено вважати заявленим до розгляду спір про звільнення торгових місць та стягнення 186948,00 грн неустойки; закрито підготовче провадження та призначено справу №906/452/22 до судового розгляду по суті на 15.02.2023 в режимі відеоконференції.

15.02.2023 через діловодну службу суду представник відповідача подав клопотання вх.№2797/23 від 15.02.2023 про долучення доказів демонтажу металевих конструкцій з об`єктів оренди (а.с.224-228).

Представник третьої особи-1 у засідання не з`явився, хоча остання про дату, час та місце судового засідання повідомлена завчасно і належним чином шляхом направлення копії ухвали суду від 16.01.2023 у справі №906/452/22 за місцезнаходженням юридичної особи (а.с.230-231).

Згідно з ч.1 ст.202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на викладене, оскільки явка учасників справи в судове засідання обов`язковою не визнавалась, а неявка представника третьої особи-1 не перешкоджає розгляду справи, суд розглядає справу за відсутності останнього за наявними матеріалами, згідно з ч.9 ст.165 та ст.202 ГПК України.

У засіданні 15.02.2023 представники відповідача підтримали клопотання про долучення доказів вх.№2797/23 від 15.02.2023, представник позивача у вирішенні такого поклався на розсуд суду; представник третьої особи-2 щодо його задоволення не заперечив.

Розглянувши клопотання вх.№2797/23 від 15.02.2023 та заслухавши присутніх представників, суд долучив до матеріалів справи документи, приєднані до вказаного клопотання.

Представник позивача позовні вимоги підтримав за предметом та підставами позову, просив їх задовольнити. Представники відповідача позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні у повному обсязі. Представник третьої особи-2 щодо задоволення позову заперечив.

У засіданні 15.02.2023 проголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст.240 ГПК України.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач через невиконання відповідачем умов договору оренди №184 від 31.12.2013 в частині своєчасної та повної оплати орендних платежів відмовився від цього договору, а відповідач всупереч п.4.3.8 договору та ч.1 ст.785 ЦК України не повернув об`єкт оренди після припинення договору, що стало підставою для нарахування йому неустойки з 29.03.2019 по 29.12.2022 (згідно із заявою про збільшення суми позовних вимог №6 від 03.01.2023) (а.с.1, 157).

Відповідач правом подання письмового відзиву на позовну заяву не скористався.

Однак із наявних у справі клопотань відповідача про зупинення провадження у справі (вх.№01-44/1104/22 від 11.10.2022), про залучення третіх осіб (вх.01-44/1103/22 від 11.10.2022), а також усних пояснень представників відповідача вбачається, що останній позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що об`єктом оренди за договором №184 була торговельна площа ринку у вигляді асфальтобетонного покриття; позивачу на території ринку площею 1,2 га належить тільки декілька об`єктів нерухомого майна загальною площею 0,17 га (які не стосуються спірного правочину), інші 1,03 га ринкової площі (включаючи об`єкти оренди) є об`єктами благоустрою ліквідованого Колгоспного ринку м.Коростишева у вигляді асфальтового покриття земельної ділянки запасу, належної територіальній громаді м.Коростишева в особі Коростишівської міської ради. Відповідач стверджує, що позивач не є власником і користувачем земельної ділянки та асфальтобетонного покриття, на якому розташовані торгівельні майданчики, не є ринком та не уповноважений розпоряджатись комунальним майном в своїх майнових інтересах, порушує правовий режим використання такого майна і публічний порядок.

Відповідач зазначив, що перебуває у договірних відносинах з органом місцевого самоврядування стосовно частини асфальтобетонного покриття, на якій здійснює свою господарську діяльність, міська рада виступає орендодавцем стосовно такого об`єкта оренди і отримує від відповідача орендну плату до міського бюджету за його використання, натомість позивач протиправно продовжує нараховувати неустойку (а.с.75-78, 80-81).

Третя особа-1 своїх письмових пояснень по суті спору суду не надала.

Згідно з поясненнями третьої особи-2 (відзив на позовну заяву вих.№17 від 05.01.2023), остання вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивач не має права надавати послуги ринку та здавати місця в оренду, так як відсутні належним чином оформлені документи на земельну ділянку, скасовано Положення «Про затвердження правил торгівлі на ПР «Кооперативний ринок», позивач не узгоджував із Коростишівською міською радою або з її виконавчим органом жодного документа, передбаченого п.7 Положення «Про затвердження торгівлі на ринках», створено КП «Міський ринок» Коростишівської міської ради та затверджено його статут, на баланс Коростишівської міської ради прийнято об`єкт благоустрою - територію у вигляді твердого замощення земельної ділянки асфальтобетонного покриття загальною площею 10200 кв.м., вартістю 214672,00 грн, що розташований за адресою вул.Шевченко, 40 в м.Коростишів, який передано в оперативне управління КП «Міський ринок». Отже, на думку третьої особи-2, позивач, не маючи відповідних документів на земельну ділянку, незаконно використовує її для здійснення своєї діяльності та безпідставно вимагає стягнути з ФОП Веселовського Г.П. надумані штрафні санкції і звільнити торгові місця, які є частинами об`єкта власності територіальної громади м.Коростишева (а.с.164-167).

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.12.2003 було проведено інвентаризацію торговельних майданчиків за адресою: м.Коростишів, вул.Шевченка, 40. Згідно з Інвентаризаційним описом №3, Коростишівська Райспоживспілка здала, а ПРСС «Кооперативний ринок» прийняло торгівельні майданчики, серед яких у т.ч. №147 торгівельний майданчик - покриття асфальто-бетоном 18 кв.м., №148 торгівельний майданчик - покриття асфальто-бетоном 18 кв.м. (а.с.107-114).

31.12.2013 між Підприємством Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" (орендодавець, позивач) та приватним підприємцем Веселовським Геннадієм Павловичем (орендар, відповідач) укладено договір оренди №184 (а.с.7) (далі - договір), відповідно до п.1.1 якого, предметом договору є торгівельний майданчик №147; 148 загальною площею 18; 18 кв.м, місцезнаходження якого зазначене на плані розміщення торговельних місць ринку (далі - об`єкт оренди).

Згідно з п.п.1.2, 1.3, 1.4 договору, об`єкт оренди належить орендодавцеві на праві власності. Об`єкт оренди надається орендодавцем у тимчасове платне користування орендарю для провадження торговельної діяльності. Сторони підтверджують, що вони мають правоздатність і дієздатність щодо укладення і виконання цього договору, а також щодо здійснення інших прав і обов`язків за ним.

За умовами п.2.1 договору, орендар набуває права користування об`єктом оренди з дати початку дії договору відповідно до п.6.

У п.3.1 договору сторони погодили, що орендна плата складає 1038 грн 60 коп., 1038 грн 60 коп. на місяць та вноситься орендарем на розрахунковий рахунок або в касу орендодавця до 10 числа місяця, за який проводиться оплата.

Права та обов`язки сторін визначено у розділі 4 договору.

Зокрема, орендодавець має право вимагати в орендаря своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату (п.4.2.3); відмовитися від цього договору, якщо орендар систематично порушує умови договору або не вносить орендну плату протягом двох місяців підряд (п.4.2.4); у разі якщо орендар після припинення дії договору в семиденний термін не звільнить об`єкт оренди, орендодавець переміщає тимчасову споруду, що встановлена на орендованому торговельному місці, на штрафмайданчик ринку (п.4.2.5).

У свою чергу орендар зобов`язується, зокрема, своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату (п.4.3.3); у разі припинення або розірвання договору у 7-ми денний термін звільнити об`єкт оренди та повернути його орендодавцеві у стані не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) об`єкта оренди з вини орендаря (п.4.3.8).

Згідно з п.5.2 договору, за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність згідно із законодавством України.

Договір укладено на 1 рік, і діє з 01.01.2014 до 31.12.2014 включно (п.6.1 договору).

У п.6.3 договору передбачено, якщо орендар має намір укласти договір на наступний строк, він зобов`язаний не пізніше ніж за один місяць до закінчення терміну дії цього договору подати орендодавцю письмову заяву з додаванням копій правовстановлюючих документів. За умови відсутності в орендодавця заперечень договір може бути пролонгований на такий же термін. В іншому випадку договір припиняє дію відповідно до п.6.1.

17.12.2014 сторони підписали додаткову угоду до договору оренди №184 від 31.12.2013, згідно з якою домовились пролонгувати вказаний договір на термін з 01.01.2015 по 31.12.2015 (а.с.8).

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 17.12.2018 у справі №906/66/17, яке набрало законної сили, у задоволенні позову Підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" до Фізичної особи-підприємця Веселовського Геннадія Павловича за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: 1) Коростишівської міської ради; 2) Комунального підприємства "Міський ринок" Коростишівської міської ради про стягнення 132940,80 грн (з урахуванням заяви №271 від 05.09.2018) відмовлено.

При розгляді даної справи Господарський суд Житомирської області, враховуючи положення статей 284 Господарського кодексу України та 764 Цивільного кодексу України, беручи до уваги те, що позивачем не надано належних доказів надіслання листів відповідачу про припинення договору протягом місяця після закінчення строку договору, дійшов висновку про те, що договір оренди №184 від 31.12.2013 продовжив свою дію (а.с.29-33).

22.03.2019 позивач надіслав відповідачу лист №64, у якому повідомив, що відмовляється від договору №184 від 31.12.2013 на підставі ст.782 ЦК України, запропонував виконати вимоги ч.1 ст.785 ЦК України та звільнити торгівельний майданчик №147; 148, а також сплатити заборгованість з орендної плати (а.с.9-10).

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №817, відповідач отримав повідомлення позивача про відмову від договору 28.03.2019 (а.с.11).

03.04.2019 ФОП Веселовський Г.П. направив ПКР «Кооперативний ринок» лист від 03.04.2019, у якому повідомив, що договір оренди №184 від 31.12.2013 припинив свою дію 01.01.2016, об`єкти оренди було повернуто останньому у визначений договором 7-денний термін, торгівельні конструкції переміщено на інше місце на належних Коростишівській міській раді та КП «Міський ринок» асфальтобетонному покритті та земельній ділянці органу місцевого самоврядування (а.с.115-116).

10.02.2020 позивач направив відповідачу лист №37 з вимогою виконати зобов`язання за договором п.4.3.8 та ч.1 ст.785 ЦК України, запропонував сплатити заборгованість з орендної плати і неустойку та укласти договір на 2020 рік або звільнити кіоски, які розміщені на торгівельних майданчиках №147; 148, від товару, який там знаходиться, та надати можливість ПР «Кооперативний ринок» перемістити кіоски на штрафмайданчик згідно з п.4.2.5 договору №184 (а.с.12-13).

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №251, вказаний лист отримано відповідачем 14.02.2020 (а.с.14).

Відповідач у свою чергу наголошує на тому, що перебуває в орендних відносинах з Коростишівською міською радою, має правові підстави для здійснення господарської діяльності на території КП «Міський ринок» по вул. Шевченка, 40 в м. Коростишеві, на підтвердження чого до справи долучено договори надання в оренду окремого елементу благоустрою комунальної власності №520 від 18.11.2019, №865 від 29.12.2020, №12 від 31.01.2022, укладені між Коростишівської міською радою (орендодавець) та ФОП Веселовським Геннадієм Павловичем (орендар).

Відповідно до вказаних договорів, Коростишівська міська рада надає на підставі рішення виконавчого комітету Коростишівської міської ради від 15.11.2019 №174 «Про надання в оренду окремого елементу благоустрою комунальної власності» в оренду, а фізична особа-підприємець Веселовський Геннадій Павлович приймає в строкове платне користування окремий елемент благоустрою - асфальто-бетонне покриття, площею 41,6 квадратних метрів, згідно викопіювання, за адресою: м.Коростишів, вул.Шевченка, 40 для здійснення господарської діяльності (а.с.121-127).

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, рішенням 28 (скликана позачергово) сесії 7 скликання Коростишівської міської ради №38 від 31.01.2017 було ухвалено створити комунальне підприємство «Міський ринок» Коростишівської міської ради (а.с.170).

Згідно з п.3.2. Статуту КП «Міський ринок», предметом діяльності підприємства - надання послуг та створення для продавців та покупців належних умов торгівлі на спеціально відведеній для цієї мети території, здійснення іншої господарської діяльності, передбаченої цим Статутом (а.с.171-173).

До справи долучено довідку Коростишівської міської ради від 25.09.2018 №03-32/904 про те, що ФОП Веселовський Г.П. здійснює свою господарську діяльність на території комунальної власності Коростишівської міської ради по вул.Шевченка, 40 в м.Коростишеві, яка не сформована в земельну ділянку (а.с.117).

Рішенням 66 сесії 7 скликання Коростишівської міської ради від 18.12.2018 №602 прийнято на баланс Коростишівської міської ради об`єкт благоустрою території у вигляді твердого замощення земельної ділянки асфальто-бетонним покриттям загальною площею 10200 кв.м., який розташований за адресою: вул.Шевченка, 40, м.Коростишів, з ринковою вартістю 214672,00 грн (а.с.205).

Рішенням 73 сесії 7 скликання Коростишівської міської ради №721, від 23.04.2019, об`єкт благоустрою території у вигляді твердого замощення земельної ділянки асфальто-бетонним покриттям загальною площею 10200 кв.м., вартістю 214672,00 грн, що розташований за адресою: вул.Шевченка, 40, м.Коростишів, передано в оперативне управління КП "Міський ринок" (а.с.169).

У матеріалах справи міститься довідка КП «Міський ринок» від 03.07.2019 №6, у якій зазначено, що протягом січня-лютого 2017 року з метою додержання санітарних та пожежних норм і правил відбулось перепланування території ринку із фактичним переміщенням торгівельних металевих конструкцій суб`єктів господарювання, включно з ФОП Веселовського Г.П. Станом на 03.07.2019, так само, станом і на лютий 2017 року територія ринку по вул.Шевченка, 40 в м.Коростишеві являє собою об`єкт благоустрою ринку у вигляді асфальтобетонного покриття, без визначення торгівельних місць на ньому, остаточне місце розташування та розбивка яких відбудеться після затвердження на черговій сесії міської ради (а.с.120).

Окрім того, відповідачем в якості доказів демонтажу металевих конструкцій з об`єктів оренди надано акт демонтажу тимчасової торгівельної конструкції від 04.01.2016 (а.с.118) та письмові заяви Кохана Івана Михайловича від 02.07.2019 №718 та ОСОБА_1 від 19.07.2019 №803 як свідків (а.с.226-227).

Відповідно до акта демонтажу від 04.01.2016, комісія у складі семи чоловік: ОСОБА_2 ,, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , за участі власника торгівельної конструкції - ФОП Веселовського Г.П. та керівника ПР «Кооперативний ринок» Невисевича О.М., засвідчила фактичний демонтаж торгівельної тимчасової конструкції ФОП Веселовського Г.П., що розміщувалась на території ринку в м.Коростишеві за адресою: вул. Шевченка, 40 на підставі договору оренди №184 від 31.12.2013 (з урахуванням додаткової угоди від 28.01.2015) на торгівельних майданчиках №147, 148, загальною площею 18; 18 кв.м. Торгівельні майданчики №148,149 звільнено. Тимчасову торгівельну конструкцію переміщено в інше місце на території ринку.

Акт демонтажу підписано членами комісії та ФОП Веселовським Г.П., при цьому на місці підпису ПР «Кооперативний ринок» Невисевич О.М. рукописом зазначено «від підпису відмовився» (а.с.118).

Згідно з актом прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 04.01.2016 роботи з демонтажу конструкції проводились ФОП Маринюком О.Л. (а.с.119).

Таким чином, вищенаведені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з позовом про звільнення торгових місць та стягнення 186948,00 грн (згідно із заявою про збільшення суми позовних вимог №6 від 03.01.2023).

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Частиною 1 ст.627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір, в силу ч.1 ст.629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.1 ст.283 ГК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом (ч.6 ст.283 ГК України).

Відповідно до ст.759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Договір найму укладається на строк, встановлений договором (ст.763 ЦК України).

Якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором (ч.1 ст.764 ЦК України).

Аналогічні за змістом положення містить ч.4 ст.284 ГК України, відповідно до якої строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України (ч.4 ст.291 ГК України).

Статтею 785 ЦК України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.

Аналіз ч.1 ст.283 ГК України і ч.1 ст.785 ЦК України дозволяє дійти висновку, що договір найму (оренди) зумовлює право наймача (орендаря) користуватися орендованим майном упродовж строку дії договору зі сплатою наймодавцю (орендодавцю) орендної плати, погодженої умовами договору оренди; припинення договору найму зумовлює обов`язок наймача негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.10.2019 у справі №904/3315/18 та у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.12.2019 у справі №910/20370/17.

Суд зазначає, що до предмета доказування при розгляді спорів щодо стягнення неустойки в порядку ч.2 ст.785 ЦК України, як подвійної плати за користування орендованим майном після спливу строку дії договору оренди, входять обставини невжиття орендарем належних заходів щодо повернення орендодавцю об`єкта оренди за наслідком припинення орендних правовідносин за відсутності умов, які б перешкоджали орендарю вчасно повернути майно орендодавцю у визначений договором оренди строк; умисне ухилення орендаря від обов`язку щодо повернення орендодавцю об`єкта оренди; утримання орендованого майна у володінні орендаря та перешкоджання орендарем в доступі орендодавця до належного йому об`єкта оренди; відсутності з боку орендодавця бездіяльності та невчинення ним дій, спрямованих на ухилення від обов`язку прийняти орендоване майно від орендаря та оформити повернення наймачем орендованого майна.

Відповідно до ст.614 ЦК України, для застосування наслідків, передбачених ч.2 ст.785 цього Кодексу, необхідна наявність вини (умислу або необережності) в особи, яка порушила зобов`язання. Тобто потрібно встановити обставини, за яких орендар мав можливість передати майно, що було предметом оренди, але умисно цього обов`язку не виконав.

Наведений правовий висновок міститься у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.04.2021 у справі №910/11131/19.

Як вже зазначалося вище, в матеріалах справа міститься лист ФОП Веселовського Г.П. від 03.04.2019, адресований ПКР «Кооперативний ринок», у якому відповідач повідомив, що договір оренди №184 від 31.12.2013 припинив свою дію 01.01.2016, об`єкти оренди було повернуто позивачу у визначений договором 7-денний термін, торгівельні конструкції переміщено на інше місце на належних Коростишівській міській раді та КП «Міський ринок» асфальтобетонному покритті та земельній ділянці органу місцевого самоврядування (а.с.115-116).

Господарський суд Житомирської області в межах розгляду справи №906/66/17 за позовом Підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" до Фізичної особи-підприємця Веселовського Геннадія Павловича про стягнення 132940,80 грн (з урахуванням заяви №271 від 05.09.2018) дійшов висновку про те, що договір оренди №184 від 31.12.2013 продовжив свою дію.

Відповідно до ч.4 ст.75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акта, який набрав законної сили.

Таким чином рішення Господарського суду Житомирської області від 17.12.2018 у справі №906/66/17, яке набрало законної сили, не може бути поставлене під сумнів, а інші рішення не можуть йому суперечити, обставини, встановлені у такому рішенні не потребують доказування при розгляді даної справи.

З огляду на викладене, суд відхиляє посилання відповідача на те, що договір оренди №184 від 31.12.2013 припинив свою дію 01.01.2016.

Суд також не вважає наданий відповідачем акт демонтажу тимчасової торгівельної конструкції від 04.01.2016, який був об`єктом дослідження у справі №906/66/17, належним доказом звільнення об`єкта оренди, оскільки такий складено в односторонньому порядку.

Наявні в матеріалах справи заяви ОСОБА_2 та Маринюка О.Л. як свідків також не підтверджують здійснення демонтажу за участі представників підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" із зазначенням прізвища, імені, по-батькові та посади уповноважених осіб.

Окрім того, суд звертає увагу на розбіжності та суперечливості доказів, на які відповідач зсилається, вказуючи на звільнення об`єкта оренди та його повернення позивачу.

Так, акт демонтажу тимчасової торгівельної конструкції від 04.01.2016 містить розбіжності щодо номерів торгівельних майданчиків: у абз.1 зазначено про фактичний демонтаж торгівельної тимчасової конструкції ФОП Веселовського Г.П. на торгівельних майданчиках №147, 148, натомість у абз.4 прописано, що звільнено торгівельні майданчики №148, 149. Тимчасову торгівельну конструкцію переміщено в інше місце н а т е р и т о р і ї ринку (а.с. 118)

У заяві Кохана І.М. №718 від 02.07.2019 як свідка зазначено, що металеві конструкції Веселовського Г.П., які знаходились на ПР «Кооперативний ринок», який знаходиться за адресою: Житомирська обл., м.Коростишів, вул.Шевченка, 40, було демонтовано з покрівельних майданчиків № № 1 4 8 , 1 4 9 та встановлено в іншому місці н а а с ф а л ь т о б е т о н н о м у п о к р и т т і (а.с.226).

У заяві Маринюка О.Л. від 19.07.2019 №803 як свідка вказано, що 04.01.2 0 1 6 ним відбулось переставлення торгівельних кіосків на території Коростишівського ринку за адресою: м.Коростишів Житомирської області, вул.Шевченка, 40 (без зазначення їх номерів чи інших ідентифікуючих ознак) з використанням спецтехніки, їх було переміщено на інше місце з а т е р и т о р і ю ринку (а.с.227).

Поряд з цим КП «Міський ринок» у довідці від 03.07.2019 №6 зазначило, що протягом с і ч н я - л ю т о г о 2 0 1 7 р о к у з метою додержання санітарних та пожежних норм і правил відбулось перепланування території ринку із фактичним переміщенням торгівельних металевих конструкцій суб`єктів господарювання, включно з ФОП Веселовського Г.П. Станом на 03.07.2019, так само, станом і на лютий 2017 року територія ринку по вул.Шевченка, 40 в м.Коростишеві являє собою об`єкт благоустрою ринку у вигляді асфальтобетонного покриття, без визначення торгівельних місць на ньому, остаточне місце розташування та розбивка яких відбудеться після затвердження на черговій сесії міської ради (а.с.120).

Представник відповідача під час розгляду справи по суті зазначив, що переміщення торгівельних металевих конструкцій відбулося тоді, коли було здійснено демонтаж, тобто 2 0 1 6 р о к у.

Відтак вищевказані документи не можуть бути прийняті судом в якості належних і допустимих доказів звільнення об`єкта оренди та його повернення позивачу.

Суд також констатує, що подані відповідачем договори надання в оренду окремого елементу благоустрою комунальної власності були укладені з Коростишівською міською радою 18.11.2019, 29.12.2020, 31.01.2022, тобто вже після отримання повідомлення 28.03.2019 про відмову від договору на підставі ст. 782 ЦК України із вимогою звільнити торгівельний майданчик №147, 148.

Зі змісту таких договорів неможливо зробити висновок щодо переміщення чи місцезнаходження кіосків відповідача на території земельної ділянки по вул.Шевченка, 40 у м.Коростишеві.

Окрім того, за вказаними договорами наданий відповідачу окремий елемент благоустрою - асфальтобетонне покриття за своєю площею (41,6 кв.м.) перевищує розмір торгівельних майданчиків (загальною площею 36 кв.м), які були передані йому в оренду за договором №184 від 31.12.2013.

З огляду на вищевикладене, оскільки відповідач під час розгляду справи не довів належними доказами своїх доводів про звільнення об`єктів оренди (торгівельні майданчики №147; 148), відповідач вважається таким, що продовжує користуватися торгівельними майданчиками №147; 148 за договором оренди №184 від 31.12.2013.

З приводу посилання відповідача у клопотаннях від 11.10.2022 на те, що позивач не є власником і користувачем земельної ділянки та асфальтобетонного покриття, на якому розташовані торгівельні майданчики, не є ринком та не уповноважений розпоряджатись комунальним майном в своїх майнових інтересах, а також посилання третьої особи-2 у відзиві від 25.01.2023 на те, що позивач не має належним чином оформлених документів на земельну ділянку за адресою: Житомирська область, м.Коростишів, вул.Шевченко, 40 (на якій знаходиться асфальтобетонне покриття), суд вважає за необхідне зазначити таке.

Вимоги щодо функціонування створених в установленому порядку ринків усіх форм власності, організації оптового та роздрібного продажу на них сільгосппродуктів, продовольчих і непродовольчих товарів, худоби, тварин, кормів тощо, надання послуг, додержання ветеринарних, санітарних, протипожежних вимог і правил безпеки праці на ринках, прав споживачів і вимог податкового законодавства визначено Правилами торгівлі на ринках, затвердженими наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства внутрішніх справ України, ДПА України, Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України від 26.02.2002 №57/188/84/105 (далі - Правила).

Пунктом 2 розд.1 Правил передбачено, що ринок - це суб`єкт господарювання, створений на відведеній за рішенням місцевого органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування земельній ділянці і зареєстрований в установленому порядку, функціональними обов`язками якого є надання послуг та створення для продавців і покупців належних умов у процесі купівлі-продажу товарів за цінами, що складаються залежно від попиту і пропозицій (далі - ринок).

Згідно з п.13 Правил, торговельне місце - площа, відведена для розміщення необхідного для торгівлі інвентарю та здійснення продажу продукції з прилавків, столів, транспортних засобів, причепів, візків, у тому числі ручних, у контейнерах, кіосках, палатках тощо.

З аналізу наведених норм слідує, що спірне торгівельне місце, яке є об`єктом оренди, не можна ототожнювати із земельною ділянкою або асфальтобетонним покриттям, використання торгівельного місця не є тотожним використанню земельної ділянки.

Суд не бере до уваги посилання відповідача та третьої особи-2 на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.09.2021 у справі №906/1060/18, оскільки правовідносини між Підприємством Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" та Коростишівської міської ради щодо земельної ділянки не впливають на предмет доказування у даній справі та не мають правового значення для спору про стягнення неустойки за користування торгівельним майданчиком.

Згідно з приписами ст.ст.526, 525 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 782 ЦК України передбачено, що наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за найм речі протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Як зазначалось вище, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати орендних платежів позивач, відповідно до п.4.2.4 договору, направив ФОП Веселовському Г.П. лист №64, у якому повідомив про відмову від договору оренди №184 від 31.12.2013 на підставі ст.782 ЦК України, запропонував виконати вимоги ч.1 ст.785 ЦК України та звільнити торгівельний майданчик №147; 148, а також сплатити заборгованість з орендної плати.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №817, відповідач отримав повідомлення позивача (орендодавця) про відмову від договору 28.03.2019.

Тому, в силу ч.2 ст.782 ЦК України, договір оренди №184 від 31.12.2013 є розірваним з 28.03.2019.

Таким чином позивачем доведено, а відповідачем не спростовано факт припинення договірних відносин між сторонами з 28.03.2019.

За умовами п.4.3.8 договору, у разі припинення або розірвання договору орендар зобов`язується у 7-ми денний термін звільнити об`єкт оренди та повернути його орендодавцеві у стані не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) об`єкта оренди з вини орендаря.

Враховуючи, що обов`язок з повернення орендованого майна як законом, так і договором покладено саме на орендаря (відповідача), останній під час розгляду справи повинен був надати докази того, що він повернув об`єкт оренди або вживав належних заходів з його повернення орендодавцю за наслідком припинення орендних правовідносин у встановлений п.4.3.8 договору строк, однак відповідач цього не зробив, і такі докази в матеріалах справи відсутні; наявність поважних причин або обставин, які перешкоджали б орендарю вчасно повернути майно, відповідач не довів. Суд зазначає, що невчинення орендарем дій з повернення орендованого майна свідчить про недобросовісність його поведінки.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимога позивача про зобов`язання відповідача звільнити торгівельні майданчики №147; 148 площею по 18 кв.м. шляхом демонтажу металевих конструкцій та вивезення їх за межі Підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення 186948,00 грн неустойки за період з 29.03.2019 по 29.12.2022 (з урахуванням заяви про збільшення суми позовних вимог від 03.01.2023 №6), суд враховує таке.

Зі змісту ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України вбачається, що невиконання зобов`язання у погоджений сторонами в договорі строк є порушенням зобов`язання, що зумовлює застосування до боржника наслідків, встановлених договором або законом, зокрема, сплати неустойки.

Неустойка, згідно з ч.2 ст.785 ЦК України, розглядається як законна неустойка і застосовується незалежно від погодження сторонами цієї форми відповідальності в договорі найму (оренди).

Особливий статус зазначеної неустойки обумовлений тим, що зобов`язання наймача (орендаря) з повернення об`єкта оренди виникає після закінчення дії договору оренди і наймодавець (орендодавець) в цьому випадку позбавлений можливості застосовувати щодо недобросовісного наймача інші засоби стимулювання до виконання, окрім як використання права на стягнення неустойки в розмірі подвійної плати за користування орендованим майном. При здійсненні оцінки правомірності заявлених вимог про стягнення неустойки в порядку частини 2 статті 785 ЦК України обов`язковим для суду є врахування обставин невиконання орендарем зобов`язання щодо неповернення майна в контексті його добросовісної поведінки як контрагента за договором оренди та її впливу на обставини неповернення майна орендодавцеві зі спливом строку дії орендних правовідносин. Такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 24.10.2019 у справі №904/3315/18, від 06.07.2021 у справі №906/562/20.

При розгляді спорів про стягнення неустойки необхідно враховувати, що право наймодавця вимагати оплати неустойки, відповідно до ч.2 ст.785 ЦК України, та обов`язок наймача сплачувати таку неустойку зберігається до моменту повернення наймачем наймодавцю орендованого майна. Винятком з такого правила можуть бути, зокрема, підтверджені належними доказами неправомірні дії (бездіяльність) наймодавця, спрямовані на ухилення від обов`язку прийняти орендоване майно та оформити повернення наймачем орендованого майна.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок, суд дійшов висновку, що сума нарахованої неустойки за заявлений ним період (з урахуванням того, що розрахунковим періодом згідно договору є календарний місяць) по торгівельному майданчику №147 становить 93540,80 грн та по торгівельному майданчику №148 становить 93540,80 грн, що в загальному розмірі складає 187081,60 грн.

Відповідно до ч.1 ст.14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог (2 ст.237 ГПК України).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 186948,00 грн неустойки є законною, обґрунтованою і підлягає задоволенню у заявленому обсязі.

Відповідно до ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст.73 ГПК України).

За приписами ст.ст.76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч.1 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Суд зазначає, що решта долучених до справи доказів та доводів сторін досліджена і наведених висновків суду не спростовує.

Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи та норми чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ст.129 ГПК України, враховуючи задоволенням позову у повному обсязі, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити у повному обсязі.

2. Фізичній особі-підприємцю Веселовському Геннадію Павловичу ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) звільнити торгові місця №147 і №148 площею по 18 м2, які зазначені на плані розміщення торгових місць на ринку, шляхом демонтажу металевих конструкцій та вивезення їх за межі Підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" (вул. Шевченка, 40, м. Коростишів, Коростишівський р-н, Житомирська обл., 12501, ).

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Веселовського Геннадія Павловича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) 186948,00 неустойки та 5285,22 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 27.02.23

Суддя Прядко О.В.

Друк:

1 - у справу;

2 - позивачу (рек.) + ;

3 - відповідачу (рек.) + представнику на ел.пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1

5 - третій особі - Коростишівській міській раді (рек.) (12501, Житомирська обл., Житомирський р-н, місто Коростишів, вул.Дарбіняна, будинок 11);

6 - третій особі - КП "Міський ринок" Коростишівської міської ради (рек.) (12500, Житомирська обл., Коростишівський р-н, місто Коростишів, вулиця Миру, будинок 3).