ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

02.03.23 р. Справа № 917/327/23

Суддя господарського суду Полтавської області Білоусов С.М., розглянувши матеріали

за заявою Комунального виробничого підприємства "Теплоенерго" м. Горішні Плавні", вул. Молодіжна, буд. 8, м. Горішні Плавні, Полтавська область, 39800;

до боржника Фізичної особи - підприємця Бикова Вячеслава Григоровича, АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1

про видачу судового наказу з вимогами про стягнення боргу з надання послуг з постачання теплової енергії, послуги з постачання гарячої води в сумі 44 230,31 грн.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Полтавської області 28.02.2023 року надійшла заява Комунального виробничого підприємства "Теплоенерго" м. Горішні Плавні" № 605 від 23.02.2023 року (вх. № 352/23) про стягнення з Фізичної особи - підприємця Бикова Вячеслава Григоровича заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії, послуги з постачання гарячої води нежитлового приміщення за адресою: 39800, Полтавська область, Кременчуцький район, м. Горішні Плавні, пр. Героїв Дніпра, 2 в сумі 44 230,31 грн.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.02.2023 року заяву передано для розгляду судді Білоусову С.М.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про наявність його заявнику невідомо.

Судовий наказ, відповідно до положень статті 232 ГПК України, є судовим рішенням.

Відповідно до частин 1, 4 ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 148 цього Кодексу. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо: заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

За змістом статті 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним в письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Згідно з вимогами ч.ч. 2, 3 ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються. До заяви про видачу судового наказу, зокрема, додаються: копія договору, укладеного в письмовій формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Таким чином, для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів.

Відповідно до ст.ст. 76-78 ГПК України належними, допустимими та достовірними доказами є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно зі ст. 86 цього Кодексу суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, в також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

В обґрунтування заяви про видачу судового наказу заявник зазначив, що вимоги виникли за індивідуальним договором приєднання про надання послуг з постачання теплової енергії та надання з послуг постачання гарячої води від 01.11.2021 року, який було укладено між КВП "Теплоенерго" м. Горішні Плавні" та Фізичною особою - підприємцем Биковим Вячеславом Григоровичем, проте, докази того, що споживач послуг за вказаним договором є Биков Вячеслав Григорович, як фізична особа - підприємець відсутні.

За змістом статті 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним в письмовій (в тому числі електронній) формі.

Неподання доказів підписання договору приєднання про надання послуг з постачання теплової енергії та надання з послуг постачання гарячої води від 01.11.2021 року, саме Фізичною особою - підприємцем Биковим Вячеславом Григоровичем, не дають можливості суду однозначно встановити, що боржником за вказаним договором є саме фізична особа-підприємець.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

Крім того, як доказ надання послуг з постачання теплової енергії, КВП "Теплоенерго" м. Горішні Плавні" до заяви долучає, зокрема, акт приймання вузла обліку теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання за адресою пр. Героїв Дніпра, 2 від 11.11.2021 року до 02.06.2025 року, який підписано представником споживача - Савченко І.І.

Таким чином, відсутні докази, які б вірогідно підтверджували укладення вказаного договору боржником саме: Фізичною особою - підприємцем Биковим Вячеславом Григоровичем.

Враховуючи викладене, вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, належним чином не підтверджуються доданими до неї документами.

Таким чином, заявлена вимога не відповідає вимогам статті 148 ГПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

При цьому суд роз`яснює, що з вказаними вимогами стягувач має право звернутися у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ГПК України у разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу (за платіжним дорученням № 3 479 від 04.02.2022 на суму 268,40 грн.), зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 152, 153, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. У видачі судового наказу - відмовити.

2. Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду.

Суддя Білоусов С. М.