ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01.03.2023м. ДніпроСправа № 904/3382/22

За заявою Дніпропетровського обласного центру зайнятості (49006, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Юрія Савченка, буд. 12, ідентифікаційний код 03490909)

про заміну стягувача на правонаступника

у справі

за позовом Дніпровського міського центру зайнятості (49064, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Авіаційна, 41, ідентифікаційний код 40991299)

до Дніпровського національного університету залізничного транспорту імені Академіка В.Лазаряна (49010, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Лазаряна, буд. 2, ідентифікаційний код 01116130)

про стягнення 100 818,41 грн. коштів виплачених як допомога по безробіттю

ВСТАНОВИВ:

Дніпровський міський центр зайнятості звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом №2635 від 30.09.2022 про стягнення з Дніпровського національного університету залізничного транспорту імені Академіка В.Лазаряна 100 818,41 грн., які нараховані та виплачені ОСОБА_1 в якості допомоги по безробіттю.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №904/3382/22, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2023 позовні вимоги задоволені повністю, стягнуто з Дніпровського національного університету залізничного транспорту імені Академіка В.Лазаряна на користь Дніпровського міського центру зайнятості 100 818,41 грн., нараховані та виплачені ОСОБА_1 в якості допомоги по безробіттю, судовий збір у сумі 2 481,00грн.

На виконання зазначеного рішення суду 03.02.2023 видано наказ про примусове виконання.

Дніпропетровським обласним центром зайнятості 23.02.2023 до суду подана заява про заміну сторони у справі, в якій заявник просить суд замінити стягувача Дніпровський міський центр зайнятості на його правонаступника Дніпропетровський обласний центр зайнятості.

Заява обґрунтована тим, що наказом Міністерства економіки України від 18.10.2022 №3910 "Про реорганізацію державних установ Державної служби зайнятості" Дніпровський міський центр зайнятості реорганізовано шляхом його приєднання до Дніпропетровського обласного центру зайнятості, який є правонаступником усіх майнових і немайнових прав та обов`язків Дніпровського міського центру зайнятості.

Правовою підставою звернення до суду заявник зазначає статтю 52 Господарського процесуального кодексу України.

Вирішуючи питання можливості прийняття заяви до розгляду, суд враховує таке.

Стаття 52 Господарського процесуального кодексу України вміщена до розділу І "Загальні положення" глави 4 "Учасники судового процесу" цього Кодексу, якими регламентуються загальні засади відносно кола учасників, сторін, третіх осіб судового провадження, осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, їх прав та обов`язків тощо. Натомість стаття 334 Господарського процесуального кодексу України розташована в розділі V "Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у господарських справах", що присвячений врегулюванню відносин, пов`язаних з примусовим виконанням судових рішень. Звідси нормативні приписи статті 52 Господарського процесуального кодексу України слід вважати загальними по відношенню до приписів, закріплених статтею 334 цього Кодексу.

У розумінні статті 52 Господарського процесуального кодексу України процесуальне правонаступництво допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення.

За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

З наведеного нормативного визначення випливає, що виконавче провадження є однією зі стадій судового провадження. Ця стадія розпочинається з набранням судовим рішення законної сили або за інших умов, встановлених законом.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 26.06.2019 у справі № 905/1956/15 (провадження №12-62гс19).

Отже, після набрання рішенням законної сили допускається заміна стягувача як у виконавчому документі - наказі господарського суду (до відкриття виконавчого провадження), так і в самому виконавчому провадженні за його наявності.

У разі відсутності відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою.

Зазначений висновок відповідає висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 03.11.2020 у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20).

Звертаючись до суду про заміну стягувача без конкретизації такої заміни у виконавчому документі чи у виконавчому провадженні, заявник допустив правову невизначеність, яка унеможливлює прийняття судового рішення по суті.

Крім того, суд звертає увагу заявника на те, що заява про заміну стягувача є заявою з процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у господарських справах.

Загальні вимоги до форми та змісту заяв із процесуальних питань визначені статтею 170 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до абзацу другого частини другої цієї статті до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надсилання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

На підтвердження направлення копії заяви з додатками на адресу боржника заявник надав суду скрін-шот невизначеної ні за видом документа, ні за його змістом відправки на електронну адресу - .

Утім, у розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України цей доказ не є належним та допустимим.

Так, за загальним правилом належними доказами направлення документів у паперовому вигляді іншим учасникам справи є опис вкладення у цінний лист із фіскальним чеком або накладною оператора зв`язку.

Згідно з частиною сьомою статті 42 Господарського процесуального кодексу України якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи надсилати копії документів іншим учасникам справи, такі документи можуть направлятися вказаним особам з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в електронній формі, крім випадків, коли інший учасник не має офіційної електронної адреси.

Відповідно до статті 6 Господарського процесуального кодексу України у господарських судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система, яка відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

За приписами частин п`ятої, шостої статті 6 Господарського процесуального кодексу України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом та Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.

Згідно з частиною восьмою статті 6 Господарського процесуального кодексу України реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі. Особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги", якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Особливості використання електронного цифрового підпису в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі визначаються Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Отже, враховуючи положення цієї статті, процесуальним законодавством передбачений обмін документами між сторонами і судом не тільки у паперовому вигляді, а й в електронному.

Однією з особливостей такого обміну документами є реєстрація учасника провадження в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (створення Електронного кабінету, реєстрація офіційної електронної адреси тощо).

Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21 затверджено Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС).

З 05.10.2021 почали офіційно функціонувати окремі підсистеми (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, зокрема "Електронний кабінет"; "Електронний суд" та підсистема відеоконференцзв`язку.

Так, набрали чинності норми процесуальних кодексів, які окрім раніше визначеного порядку подачі (приймання) документів у паперовій формі, передбачають також можливість їх подачі (приймання) в електронній формі.

Пунктом 24 Положення передбачено, що підсистема "Електронний суд" (Електронний суд) - підсистема ЄСІТС, що забезпечує можливість користувачам у передбачених законодавством випадках відповідно до наявних технічних можливостей підсистеми ЄСІТС реалізованого функціоналу створювати та надсилати в електронному вигляді процесуальні чи інші документи до суду, інших органів та установ у системі правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи.

Відповідно до пунктів 25, 26 підрозділу 2 розділу ІІІ Положення регламентовано, що процесуальні та інші документи, пов`язані з розглядом справ у суді та розглядом у Вищій раді правосуддя справ про порушення суддею (прокурором) вимог щодо несумісності, дисциплінарного проступку судді, втручання в діяльність судді, можуть подаватися до суду та Вищої ради правосуддя в електронній формі виключно з використанням підсистеми "Електронний суд".

Електронні документи створюються із застосуванням вбудованого текстового редактора шляхом заповнення форм документів, передбачених Інструкцією користувача Електронного суду, підписуються кваліфікованим електронним підписом (підписами) його підписувача (підписувачів) та надсилаються засобами відповідної підсистеми ЄСІТС.

За приписами пункту 29 Положення у разі подання до суду документів в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

У випадку, коли інший учасник справи відповідно до внесених ідентифікаційних даних про нього має зареєстрований Електронний кабінет, функціонал Електронного суду в автоматичному режимі надає суду та учаснику справи доказ надсилання до Електронних кабінетів інших учасників справи поданих до суду документів.

В іншому випадку засобами Електронного суду користувача інформують про відсутність в іншого учасника справи зареєстрованого Електронного кабінету.

Відтак, норми процесуального права допускають направлення процесуальних документів учасникам провадження в електронному вигляді, але виключно за допомогою ЄСІТС.

За даними комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" сторони не мають офіційно зареєстрованих електронних кабінетів в підсистемі "Електронний суд", а тому копія заяви боржнику подана Дніпропетровським обласним центром зайнятості не через указану підсистему.

Отже, заявником жодним чином не підтверджено направлення копії заяви відповідачу (боржнику), що свідчить про порушення ним вимог, викладених у частині другій статті 170 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною четвертою статті 170 цього Кодексу суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Керуючись ст.ст. 170, 232 - 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Повернути заяву Дніпропетровського обласного центру зайнятості про заміну стягувача без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 01.03.2023 та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Е.М. Бондарєв