Справа № 909/160/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

27.02.2023 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шкіндера П. А., розглянувши матеріали позовної заяви № 2178/23 від 22.02.2023 ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа ОСОБА_1 через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи "Електронний суд" 22.02.2023 звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

В обґрунтування поданої заяви боржник посилається на існування кредиторської заборгованості в загальному розмірі приблизно 994819,89грн., що становить не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати, припинення погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців та існування інших обставин, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.02.2023 , для розгляду справи призначено суддю Шкіндер П.А.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (КУзПБ), провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) право на звернення до господарського суду в установленому цим кодексом порядку гарантується.

Отже, процесуальний закон гарантує кожному право на звернення до суду, проте таке право може бути реалізовано лише в порядку, визначеному законом.

Відповідно до статті 113 Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Частиною першою статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства врегульовано, що заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність подається боржником за наявності підстав, передбачених цим Кодексом.

У частині третій статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства визначено перелік документів, які мають бути додані до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

З поданої заяви та доданих до неї документів слідує, що вимоги частин першої та третьої статті 116 Кодексу заявником не виконані.

Щодо надання документів, які підтверджують наявність підстав, визначених статтею 115 КУзПБ.

Частиною другою статті 115 КУзПБ визначено право боржника звернутись до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо розмір прострочених зобов`язань боржника перед кредитором (кредиторами) становить не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати (п. 1); боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців (п. 2); ухвалено постанову у виконавчому провадженні про відсутність у фізичної особи майна, на яке може бути звернено стягнення (п. 3); існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності) (п. 4).

У заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 зазначає, що стосовно нього існують підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, передбачені пунктами 1, 2 та 4 частини другої статті 115 КУзПБ.

Положеннями п. 1 частини другої статті 115 КУзПБ передбачено наявність у заявника саме прострочених (а не поточних) зобов`язань перед кредиторами у розмірі не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати.

У своїй заяві, ОСОБА_1 зазначає, що станом на день подання заяви, згідно з даними Українського бюро кредитних історій та особистими підрахунками, а також відповідно до конкретизованого списку кредиторів та боржників, розмір його заборгованості перед кредиторами складає 976 786,20 грн.

В той же час, у конкретизованому списку кредиторів та боржників, заявник наводить відомості лише про суми своєї поточної заборгованості перед кожним з кредиторів. Натомість, неплатоспроможністю, за змістом статті 1 КУзПБ, визнається неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом.

Для наявності підстави відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, передбаченої п. 1 частини другої статті 115 КУзПБ має значення наявність саме простроченої, а не поточної заборгованості боржника-фізичної особи.

Відомостей про розмір простроченої заборгованості (заборгованості по якій настав строк виконання грошового зобов`язання) ОСОБА_1 ні у конкретизованому списку кредиторів і боржників, ні у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не наводить.

У відомостях Українського бюро кредитних історій від 20.02.2023 зазначено, що загальна сума кредитів становить 272670,82 грн, загальна сума відкритих лімітів 188683,42 грн, загальна поточна заборгованість - 916554,90грн, загальна поточна прострочена заборгованість - 762561.29грн.

В той же час, відповідно до п. 14 частини третьої статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства, до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність мають бути додані інші документи, що підтверджують наявність підстав, визначених статтею 115 цього кодексу.

Як вище зазначив суд, у конкретизованому списку кредиторів і боржників ОСОБА_1 не надав жодних відомостей про розмір його прострочених зобов`язань перед кредиторами, а зазначив лише розмір поточної заборгованості. Інших документів (довідок кредитних установ, графіків повернення кредитних зобов`язань), які б підтверджували існування у заявника прострочених зобов`язань в розмірі не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати, до заяви не додано. Вказане свідчить, що заявником не надано належних доказів на підтвердження існування обставин, передбачених п. 1 частини 2 статті 115 КУзПБ.

У заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 зазначає, що щодо нього застосовується пункт 2 частини 2 статті 115 КУзПБ - боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців.

Однак з заяви ОСОБА_1 слідує, що у нього немає в наявності усіх кредитних договорів, договорів позики, щодо яких, за твердженням заявника, у нього існує заборгованість, а надано лише частину договорів, які в заявника наявні. ОСОБА_1 не додав доказів (довідок кредитних установ, виписок по рахунку, платіжних документів) щодо часткового виконання/невиконання зобов`язань за цими договорами та часу припинення виконання зобов`язань. За відсутності вказаних документів, суд позбавлений можливості встановити який розмір місячного платежу ОСОБА_1 за кожним з кредитних та інших зобов`язань, чи настав строк платежу за цими зобов`язаннями, та чи відповідає дійсності твердження ОСОБА_1 про припинення погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців.

Щодо підстави, передбаченої у п. 4 частини другої статті 115 КУзПБ ОСОБА_1 зазначає, що підставою для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи можуть бути і інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).

Однак, ОСОБА_1 не наводить жодних конкретних обставин та не додає доказів на підтвердження загрози неплатоспроможності, яка виникне у нього найближчим часом. До заяви не додано доказів (розрахунків, довідок кредитних установ, виписок по рахунку, платіжних документів) щодо виконання заявником зобов`язань за укладеними кредитними договорами, до моменту подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, та доказів того, в якому розмірі у нього виникнуть грошові зобов`язання перед кредиторами в найближчий час після подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. За відсутності вказаних документів, суд позбавлений можливості встановити розмір грошових зобов`язань ОСОБА_1 , строк виконання яких настане в найближчий час, та перевірити, чи відповідає дійсності твердження ОСОБА_1 , про існування загрози його неплатоспроможності.

При цьому, за змістом частини 1 статті 116 КУзПБ заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність подається боржником за наявності підстав, передбачених цим Кодексом. Зміст п. 14 частини другої статті 116 Кодексу свідчить, що такі підстави мають бути підтверджені заявником належними та допустимими доказами, доданими до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Належними доказами в підтвердження наявної простроченої заборгованості є кредитні договори з графіками погашення заборгованості, рішення судів, постанови про відкриття виконавчих проваджень, тощо, які дають суду можливість встановити розмір прострочених грошових зобов`язань боржника та обставини здійснення ним планових платежів на погашення кредитних та інших зобов`язань.

Отже, ні в заяві ОСОБА_1 ні в конкретизованому списку кредиторів і боржників не вказано розміру його прострочених зобов`язань перед кредиторами, а також до заяви не додано належних документів, що підтверджують наявність підстав, визначених пунктами 1, 2 та 4 частини другої статті 115 КУзПБ.

У поданій заяві заявник вказує що він на даний час офіційно працевлаштований в Республіці Польща, де отримує заробітну плату.

Відповідно до п. 10 частини третьої ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства, до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються відомості про роботодавця (роботодавців) боржника.

У заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 зазначає, що офіційно працевлаштований у Польщі та отримує щомісячну заробітню плату у розмірі 22187,80 грн. по курсі НБУ станом на 20.02.2023 (2730 злотих).

Однак, уже на сторінці 9 цієї ж заяви ОСОБА_1 зазначає, що відомості про роботодавця (роботодавців) боржника відсутні, адже наразі не працевлаштований, про що свідчить запис у трудовій книжці.

Зазначені твердження є взаємосуперечливими. Суд звертає увагу ОСОБА_1 , що відомості про роботодавця (роботодавців) боржника мають бути додані ним до заяви незалежно від того чи працює боржник в Україні чи за кордоном.

У разі, якщо боржник працевлаштований за кордоном, відомості про його роботодавця слід надати як мовою держави знаходження роботодавця, так і в перекладі на українську мову.

Аналогічно, і в його деклараціях про майновий стан боржника мають відображатись усі його доходи, як одержані в Україні, так і за кордоном.

Також, відповідно до п. 11 частини третьої ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства, до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додається декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства.

Частиною п`ятою статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що декларація про майновий стан подається боржником за три роки (за кожен рік окремо), що передували поданню до суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Декларація повинна містити інформацію щодо майна, доходів та витрат боржника і членів його сім`ї, що перевищують 30 розмірів мінімальної заробітної плати. До членів сім`ї боржника належать особи, які перебувають у шлюбі з боржником (у тому числі якщо шлюб розірвано протягом трьох років до дня подання декларації), а також їхні діти, у тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою чи піклуванням боржника, інші особи, які спільно з ним проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких з боржником не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Однак, з доданих до заяви документів слідує, що ОСОБА_1 у доданих до заяви деклараціях вказав неповні або недостовірні відомості.

У поданій суду декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2022 рік, у розділі ІІ декларацій, не вказано суму доходу ОСОБА_1 у вигляді одержаної заробітної плати.

Дослідженням документу під назвою «Umowa Zlecenia» встановлено, що ОСОБА_1 станом на 16.05.2022 працює будівельником ( pracownik ogolnobudowlany wg.zlecenia)

Суд звертає увагу ОСОБА_1 , що у декларації за 2022 рік мають бути включені усі доходи боржника, одержані як в Україні, так і за кордоном, якщо такі були.

Згідно з п. 8 частини третьої статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства, до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються відомості про всі наявні рахунки боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках.

В порушення згаданого положення Кодексу, ОСОБА_1 не надав відомостей про свої банківські рахунки, які б відповідали вимогам п. 8 ч. 3 статті 116 КУзПБ.

У поданїй заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність заявник зазначає, що подає виписки по рахунках. Однак, до заяви ОСОБА_1 не додано виписок по його банківських рахунках.

Відповідно до п. 61 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ № 75 від 04.07.2018, особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: 1) номер особового рахунку; 2) дату здійснення останньої (попередньої) операції; 3) дату здійснення поточної операції; 4) код банку, у якому відкрито рахунок; 5) код валюти; 6) суму вхідного залишку за рахунком; 7) код банку-кореспондента; 8) номер рахунку кореспондента; 9) номер документа; 10) суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); 11) суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; 12) суму вихідного залишку.

Додані до заяви скріншоти під назвами "Останні операції в My Alfa-Bank", "Мої Кредити", "Мої кредитні картки", "Історія операцій по рахунку", "Деталі рахунку", "Історія операцій по кредиту" не містять всіх реквізитів, які є необхідними для банківської виписки по рахунку, не містять дати їх формування, не містять інформації про банк в якому відкрито відповідні рахунки, не встановлюють належності зазначених в них рахунків заявнику та не мітять інформації про залишок коштів на таких рахунках, а тому, не можуть розцінюватися як допустимі докази, що підтверджуються необхідну інформацію про рахунки заявника.

Крім того, заявник у поданій заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність вказав, що він офіційно працевлаштований в Республіці Польща, де отримує заробітну плату. Однак жодних відомостей про наявність відкритих в Республіці Польща банківських рахунків, або інші офіційні відомості про розмір та періодичність сплати такої не надав.

Таким чином, до заяви ОСОБА_1 не додано передбачених законом відомостей про всі наявні у нього рахунки, відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках.

Щодо надання пропозицій щодо реструктуризації боргів (проект плану реструктуризації боргів).

Частиною четвертою статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник зобов`язаний подати пропозиції щодо реструктуризації боргів (проект плану реструктуризації боргів).

Норма цієї статті кореспондується з вимогами ст. 124 Кодексу України з процедур банкрутства (план реструктуризації боргів), яка визначає, що план реструктуризації боргів боржника розробляється з метою відновлення платоспроможності боржника.

Частиною 2 ст. 124 Кодексу передбачені вимоги до плану реструктуризації боргів, зокрема передбачено, що у ньому зазначаються: інформація про всі доходи боржника, у тому числі доходи, які боржник розраховує отримати протягом процедури реструктуризації боргів (п. 4 ч. 2 ст. 124); розмір суми, яка щомісяця буде виділятися для погашення вимог кредиторів (п. 5 ч. 2 ст. 124); вимоги кредиторів до боржника, які будуть прощені (списані) у разі виконання плану реструктуризації боргів (п. 6 ч. 2 ст. 124).

Заявником не виконано вимог ч. 4 статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки у поданих пропозиціях щодо реструктуризації боргів (проект плану реструктуризації боргів) не зазначено обставин, які спричинили неплатоспроможність боржника, вимоги кредиторів до боржника, які будуть прощені (списані) у разі виконання плану реструктуризації боргів, розмір суми, яка щомісяця буде виділятися для погашення вимог кредиторів.

Проект плану реструктуризації боргів взагалі не передбачає погашення боргів перед кредиторами, а фактично передбачає збільшення боргів заявника на 98,10 грн щомісячно, що не відповідає меті даного документа, якою є відновлення платоспроможності боржника.

Як зазначено у пунктах 69-70 постанови Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.12.2021 по справі № 910/8306/20, законодавець визначив саме процедуру реструктуризації боргів як пріоритетну, яка є найбільш оптимальним варіантом закінчення справи про неплатоспроможність як для фізичної особи боржника, так і для кредиторів, оскільки там відбувається відновлення платоспроможності та більш повно погашаються борги боржника. І тільки за умови добросовісності громадянина, інститут неплатоспроможності фізичної особи може стати дієвим механізмом. При цьому для боржника-фізичної особи він дозволить зберегти та акумулювати активи для відновлення платоспроможності, а для кредитора - стане гарантією повернення заборгованості. Метою і завданням процедури реструктуризації боргів, зокрема, є забезпечення розгляду кредиторами розробленого боржником проекту плану реструктуризації боргів для відновлення його платоспроможності. При цьому такий документ слід вважати закономірними очікуваннями кредиторів, як в частині його розгляду, так і в період його реалізації, коли має місце фактичне погашення їх вимог в межах процедури реструктуризації.

За вказаних обставин, доданий до заяви ОСОБА_1 проект плану реструктуризації боргів не відповідає передбаченим КУзПБ вимогам до змісту зазначеного документа та не передбачає дійсного механізму реструктуризації боргів заявника.

Суд звертає увагу, що до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи долучені матеріали викладені польською мово.

Відповідно до ст. 10 ГПК України господарське судочинство в судах здійснюється державною мовою.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про судоустрій та статус судів» судочинство і діловодство в судах України провадиться державною мовою.

Статтею 10 Конституції України передбачено, що державною мовою в Україні є українська мова. Держава забезпечує всебічний розвиток і функціонування української мови в усіх сферах суспільного життя на всій території України. В Україні гарантується вільний розвиток, використання і захист російської, інших мов національних меншин України. Застосування мов в Україні гарантується Конституцією України та визначається законом.

Таким чином, у разі, коли письмові докази подаються до господарського суду іноземною мовою, додається їх засвідчений у встановленому порядку переклад українською мовою. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально посвідчена в порядку ст. 79 Закону України «Про нотаріат».

Згідно з частиною 3 статті 37 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав передбачених ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Зазначені правові наслідки застосовуються і до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

Разом із цим суд зазначає, що після усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому ст. 176 цього Кодексу (ч. 3 ст. 174 ГПК України).

Водночас, якщо боржник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із заявою (ч. 4 ГПК України).

Керуючись ст. 2, 9, 37, 113, 115, 116, 124 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 4, 91, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника фізичної особи від 21.02.2023 залишити без руху.

2. Заявнику у десятиденний строк, з дня отримання даної ухвали, усунути недоліки заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а саме надати Господарському суду Івано-Франківської області:

- відомості про розмір його прострочених зобов`язань перед кредиторами або інші документи, що підтверджують наявність підстав, визначених пунктами 1 та/або 2 та/або 4 частини другої статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства, які б дозволяли суду встановити розмір прострочених зобов`язань боржника перед кредиторами, обставини припинення заявником погашення кредитів чи здійснення заявником планових платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань, чи підтверджували, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності);

- відомості про всі наявні рахунки боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках;

- відомості про роботодавця (роботодавців) боржника. У разі, якщо боржник працевлаштований за кордоном, відомості про роботодавця слід надати як мовою держави знаходження роботодавця, так і в перекладі на українську мову.

- декларацію про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства за 2022 рік з належним відображенням інформації про доходи та інші грошові виплати боржника та членів його сім`ї з усіх джерел в Україні, у тому числі одержані (нараховані) за межами України;

- пропозиції щодо реструктуризації боргів (проект плану реструктуризації боргів), складені у відповідності до статті 124 Кодексу України з процедур банкрутства.

- надання нотаріально засвідченого перекладу на українську мову копій документів, доданих до позовної заяви та які викладені іншою мовою, ніж державна.

Роз`яснити, що якщо заявник усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу.

У разі невиконання цієї ухвали у встановлений судом строк, заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника фізичної особи вважається неподаною і підлягає поверненню зі всіма доданими до неї документами.

Учасники справи можуть отримувати інформацію по справі на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою http://court.gov.ua/fair/sud5010/ та на вебсторінці Єдиного державного реєстру судових рішень за вебадресою http://reyestr.court.gov.ua/.

Звернути увагу, що учасники справи можуть отримувати процесуальні документи в електронному вигляді. Для цього необхідно зареєструватись в підсистемах (модулях) "Електронний суд", "Електронний кабінет" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системі та зареєструвати офіційну електронну адресу за посиланням http://cabinet.court.gov.ua/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя П. А. Шкіндер