ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2023 року Справа № 902/1118/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Василишин А.Р., суддя Філіпова Т.Л. , суддя Грязнов В.В.

секретар судового засідання Мельников О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної-особи підприємця Ковальської Ольги Степанівни на рішення Господарського суду Вінницької області від 22 листопада 2022 року в справі №902/1118/21 (суддя - Шамшуріна М.В.)

час та місце ухвалення рішення: 22 листопада 2022 року; м. Вінниця, вул. Пирогова, 29; вступна і резолютивна частина проголошена о 15:00 год; повний текст рішення складено 2 грудня 2022 року

за позовом Південно-Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

до Фізичної особи-підприємця Ковальської Ольги Степанівни

про стягнення неустойки в розмірі 272 000 гривень

за участю представників сторін:

від Позивача - Логінова Т.Ю.;

від Відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Південно-західне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (надалі Позивач) звернулося в Господарський суд Вінницької області з позовом до фізичної особи-підприємця Ковальської Ольги Степанівни (надалі Відповідач) про стягнення 136000 гривень штрафу та 136000 гривень пені.

В обгрунтування позовної заяви Позивач посилався на порушення з боку Відповідача законодавства про захист економічної конкуренції, що встановлено рішенням адміністративної колегії Позивача від 24 липня 2020 року за №72/33-р/к.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 22 листопада 2022 року в справі №902/1118/21 позов задоволено (а.с. 189-194).

Приймаючи дане рішення, місцевий господарський суд зазначив, що супровідним листом № 72-02/1557 від 28 липня 2020 року Позивачем направлено Відповідачу витяг з рішення № 72/33-р/к від 24 липня 2020 року та повідомлено Відповідача, що відповідно до частини першої статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" відділення надсилає витяг з рішення адміністративної колегії Позивача від 24 липня 2020 року №72/33-р/к про накладення штрафу на Відповідача у загальному розмірі 136 000 гривень за порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Як зазначено місцевим господарським судом, листом від 4 січня 2021 року № 32-06-05 Філією Вінницької дирекції АТ "Укрпошта" на письмову вимогу Позивача від 23 грудня 2020 року № 72-02/3197 повідомлено, що рекомендований лист №431 від 29 липня 2020 року надійшов на адресу Відповідача 31 липня 2020 року, та вручений особисто адресату під підпис. До зазначеного листа додано копію витягу книги ф.8 запису рекомендованих відправлень від 31 липня 2020 року про вручення рекомендованого листа №431.

Місцевий господарський суд в оскаржуваному рішення вказав, що як вбачається із змісту судових рішень у справі № 924/194/22 під час розгляду справи встановлено, що висновок Позивача про порушення Відповідачем законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних дій, що стосуються спотворення результатів торгів, є правомірним.

В оскаржуваному рішенні місцевий господарський суд вказав, що під час розгляду справи №924/194/22 встановлено законність та обгрунтованність рішення Позивача від 24 липня 2020 року по справі № 03-06/15-19 №72/33-р/к «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу», відповідно до якого на Відповідача накладено штраф у розмірі у розмірі 136 000 гривень.

Враховуючи викладене, місцевий господарський суд в оскаржуваному рішенні прийшов до висновку, що вимоги Позивача про стягнення з Відповідача штрафу у розмірі 136 000 гривень, суд вважає правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Що ж стосується стягнення пені в розмірі 136 000 грн, то місцевий господарський суд в оскаржуваному рішенні вказав, що у зв`язку з порушенням Відповідачем строку сплати штрафу, Позивач просив суд стягнути з Відповідача 136 000 гривень пені, нарахованої за період з 1 жовтня 2020 року по 30 вересня 2021 року на підставі частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції". Перевіривши розрахунок заявленої до стягнення пені, місцевий господарський суд в оскаржуваному рішенні прийшов до висновку, що розмір пені визначено вірно та вимоги Позивача про стягнення з Відповідача пені у розмірі 136 000 гривень є правомірними, обгрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, Відповідач звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій з підстав, зазначених в апеляційній скарзі просив суд скасувати рішення місцевого господарського, а апеляційну скаргу залишити без задоволення (а.с. 197-198).

При цьому Відповідач вказав, що адміністративна колегія Позивача під час розгляду справи № 03-06/15-19 та прийняття рішення від 24 липня 2020 року за № 72/33-р/к не знайшла доказів того, що Відповідач та ФОП Михайліста Світлана Володимирівна узгоджували між собою конкурентну поведінку при підготовці та участі у відкритих торгах UA-2017-07-03-03-001591-с та UA-2017-07-10-002024-b, щоб призводило або могло призвести до спотворення результатів цих торгів, що є підставою для визнання недійсним вказаного рішення.

Відповідач також зазначає, що рішення адміністративної колегії від 24 липня 2020 року за №72/33-р/к у справі № 03-06/15-19 не було надіслано або вручено Відповідачу у спосіб, визначений частиною 1 статтею 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", оскільки на адресу Відповідача Позивачем було надіслано ксерокопію першої і останньої сторінки рішення, тобто не повний його текст, що позбавило відповідача можливості на належний захист.

Відповідач вказав, що Позивач звернувся до суду значно пізніше аніж би мав звернутися, а саме звернувся лише 2 листопада 2021 року, в той час, як вказує апелянт, право на такий позов, виходячи з позиції Позивача, виникло вже 1 жовтня 2020 року.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 9 січня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Відповідача в справі № 902/1118/21 та запропоновано Позивачу в строк протягом 7 днів з дня вручення даної ухвали надати суду відзив на апеляційну скаргу (а.с. 210).

Позивач на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду подав відзив на апеляційну скаргу Відповідача в котрому заперечив проти доводів апеляційної скарги Відповідача та просив залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а апеляційну скаргу Відповідача без задоволення. При цьому, Позивач зазначає, що відповідно до частини 7 статті 56 Закону України Про захист економічної конкуренції, у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені у добровільному порядку, органи Антимонопольного Комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку. Відповідно до статті 25 Закону України Про Антимонопольний Комітет України, з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб`єктів господарювання Антимонопольний Комітет України, територіальні відділення Антимонопольного Комітету України у зв`язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі про: стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафів та пені. Обставини та докази, які стали підставою для подання позову Позивачем, Відповідачем не спростовані.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23 січня 2023 року проведення підготовчих дій завершено, розгляд апеляційної скарги призначено на 22 лютого 2023 року об 15:00 год..

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25 січня 2023 року задоволено клопотання представника Позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

В судове засідання від 22 лютого 2023 року представник Відповідача не прибув, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений у встановленому законом порядку.

Частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Разом з тим, суд констатує, що ухвалою суду від 23 січня 2023 року, сторони повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи (в розумінні частини 2 статті 120 ГПК України) та не викликалися (в розумінні частини 1 статті 120 ГПК України). З огляду на що, колегія апеляційного господарського суду вбачає за можливим розглядати дану апеляційну скаргу без участі уповноважених представників Відповідача та Третьої особи за наявними в матеріалах справи доказами, тим більше з огляду на закінчення стоку розгляду апеляційної скарги.

За таких обставини Північно-західного апеляційного господарського суду вважає за можливе розглянути дану апеляційну скаргу без участі представника Відповідача, зважаючи на існування в матеріалах справи апеляційної скарги Відповідача, в якій висвітлена його позиція.

Разом з тим, суд констатує, що відкладення розгляду апеляційної скарги, визначене статтею 273 Господарського процесуального кодексу України, що по суті є неприпустимим з огляду на те, що це суперечить одному із завдань господарського судочинства, визначених частиною 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України (своєчасне вирішення судом спорів). При цьому апеляційний господарський суд наголошує на тому, що в силу дії частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншим міркуваннями в судовому процесі.

В судовому засіданні від 22 лютого 2022 року Позивач заперечував проти доводів апеляційної скарги Відповідача та просив залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а апеляційну скаргу Відповідача без задоволення. Представник Позивача вказав, що своєчасно звернулися з позов до суду, а період та момент звернення це є право Позивача, яке не обмежено якимись часовими рамками чи строком.

Заслухавши представника Позивача, дослідивши матеріали справи та обставини на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду прийшла до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржуване рішення слід залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного, 24 липня 2020 року адміністративною колегією Позивача по справі № 03-06/15-19 винесено рішення №72/33-р/к «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» (далі Рішення адміністративної колегії).

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення адміністративної колегії визнано, що Відповідач та фізична особа-підприємець Михайліста С.В. вчинили порушення, що передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, шляхом узгодження конкурентної поведінки при підготовці та участі у відкритих торгах UA-2017-07-03-03-001591-с щодо закупівлі: "М`яса (свинина свіжа, філе куряче охолоджене)", які проводились у березні 2017 року Відділом освіти Шаргородської районної державної адміністрації.

За вчинення порушення, що зазначене в пункті 1 резолютивної частини Рішення адміністративної колегії, відповідно до частини другої статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" на фізичну особу - підприємця Ковальську Ольгу Степанівну (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) накладено штраф у розмірі 68 000 гривень.

Відповідно до пункту 3 резолютивної частини Рішення адміністративної колегії визнано, що Відповідач та фізична особа - підприємець Михайліста Світлана Володимирівна вчинили порушення, що передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, шляхом узгодження конкурентної поведінки при підготовці та участі у відкритих торгах UA-2017-07-10-002024-b щодо закупівлі: «М`яса (свинина свіжа), які проводились у липні 2017 року Відділом освіти Шаргородської районної державної адміністрації.

За вчинення порушення, що зазначене в пункті 3 резолютивної частини Рішення адміністративної колегії, відповідно до частини другої статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" на Відповідача накладено штраф у розмірі 68 000 грн.

У резолютивній частини Рішення адміністративної колегії зазначено, що згідно з частиною третьою статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладання штрафу.

Відповідно до частини восьмої статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", протягом п`яти днів з дня сплати штрафів, необхідно надіслати до відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Супровідним листом від 28 липня 2020 року № 72-02/1557 Позивачем надіслало Відповідачу витяг з Рішення адміністративної колегії від 24 липня 2020 року № 72/33-р/к про накладення штрафу у загальному розмірі 136 000 гривень за порушення законодавства про захист економічної конкуренції та повідомило, що сума штрафу в двомісячний строк з дня отримання рішення повинна бути перерахована до загального фонду Державного бюджету.

Листом від 4 січня 2021 року № 32-06-05 Філією Вінницької дирекції акціонерного товариства "Укрпошта" повідомлено Позивача, що рекомендований лист № 431 від 29 липня 2020 року направлений на адресу Відповідача 31 липня 2020 року вручений особисто адресату під підпис (а.с. 18-20).

У зв`язку із несплатою у визначений законом строк суми штрафу відповідно до частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" Відповідачу нарахована пеня у розмірі 1,5 % від суми штрафу за кожен день прострочення, загальний розмір якої обмежено розміром накладеного штрафу та становить 136 000 гривень.

Відповідач, не погодившись з Рішенням адміністративної колегії Позивача, у квітні 2022 року звернувся до Господарського суду Хмельницької області з позовом до Позивача про визнання недійсним та скасування рішення адміністративної колегії Позивача від 24 липня 2020 року № 72/33-р-к у справі № 03-06/15-19.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 7 червня 2022 року по справі № 924/194/22 у задоволенні позову Відповідача до Позивача про визнання недійсним та скасування рішення Позивача № 72/33-р/к від 24 липня 2020 року відмовлено.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20 липня 2022 року в справі № 924/194/22 апеляційну скаргу Відповідача на рішення Господарського суду Хмельницької області від 07 червня 2022 року в справі №924/194/22 залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 7 червня 2022 року в справі №924/194/22 залишено без змін.

Позивач, вважаючи на всі вищеописані події, несплату Відповідачем штрафних санкцій в добровільному порядку, звернувся до суду, з метою захисту, порушеного на його думку права, з позовом про стягнення 136000 гривень штрафу та 136000 гривень пені.

Північно-західний апеляційний господарський суд констатує, що відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, предметом доказування, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Предметом доказування у цій справі є обставини, пов`язані з наявністю підстав для стягнення штрафу, нарахування та стягнення з відповідача пені за вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 237 Господарського процесуального кодексу України при ухваленні рішення суд вирішує, яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин.

Згідно положень статті 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері публічних закупівель.

В силу дії статті 3 цього Закону основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині: здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції; контролю за концентрацією, узгодженими діями суб`єктів господарювання та дотриманням вимог законодавства про захист економічної конкуренції під час регулювання цін (тарифів) на товари, що виробляються (реалізуються) суб`єктами природних монополій; сприяння розвитку добросовісної конкуренції; методичного забезпечення застосування законодавства про захист економічної конкуренції; здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері державних закупівель; проведення моніторингу державної допомоги суб`єктам господарювання та здійснення контролю за допустимістю такої допомоги для конкуренції.

Частиною 1 статті 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження, в тому числі, розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції; перевіряти суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції; при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом тощо.

Положеннями пункту 7 частини 5 статті 14 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що адміністративна колегія територіального відділення Антимонопольного комітету України має, зокрема, повноваження проводити дослідження ринку, визначати межі товарного ринку, а також становище, в тому числі монопольне (домінуюче), суб`єктів господарювання на цьому ринку та приймати відповідні рішення (розпорядження).

Відповідно до статті 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом. Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

В силу дії статті 35 Закону України "Про захист економічної конкуренції" розгляд справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції починається з прийняттям розпорядження про початок розгляду справи та закінчується прийняттям рішення у справі.

Положеннями статті 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, зокрема, про накладення штрафу.

У відповідності до частини 1 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Відповідачем на заперечення обставин, встановлених в оскаржуваному рішенні, в апеляційній скарзі зазначено, що адміністративна колегія Позивача під час розгляду справи № 03-06/15-19 та прийняття рішення від 24 липня 2020 року за № 72/33-р/к не знайшла доказів того, що Відповідачем та ФОП Михайліста Світлана Володимирівна узгоджували між собою конкурентну поведінку при підготовці та участі у відкритих торгах UA-2017-07-03-03-001591-с та UA-2017-07-10-002024-b, щоб призводило або могло призвести до спотворення результатів цих торгів, що є підставою для визнання недійсним вказаного рішення.

Відповідно до вищевказаних норм територіальне відділення АМК України має право та наділене відповідними повноваженнями здійснювати контроль за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції при здійсненні закупівель, а також приймати рішення про визнання вчинення суб`єктом господарювання порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу, який повинен бути сплачений у двомісячний строк з дня отримання відповідного рішення, при цьому протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати позивачу документи, що підтверджують сплату штрафу, рішення якого є обов`язковим для виконання, чим спростовуються доводи скаржника в цій частині апеляційної скарги.

Приписами статті 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" передбачено, що з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб`єктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв`язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі про стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафів та пені.

Як вбачається із матеріалів справи, супровідним листом № 72-02/1557 від 28 липня 2020 року Позивачем направлено Відповідачу витяг з Рішення антимонопольного комітету № 72/33-р/к від 24 липня 2020 року та повідомлено Відповідача, що відповідно до частини першої статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" відділення надсилає витяг з рішення адміністративної колегії Позивача від 24 липня року №72/33-р/к про накладення штрафу на Відповідача у загальному розмірі 136 000 гривень за порушення законодавства про захист економічної конкуренції (а.с. 16-17).

У цьому листі Позивачем зазначено про необхідність здійснення оплати суми штрафу у двомісячний строк з дня отримання рішення до загального фонду Державного бюджету на рахунок органу Державного казначейства за місцем знаходження платника податків код класифікації 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції» (символ звітності 106), про необхідність надання відділенню у п`ятиденний строк з дня сплати штрафу копії платіжного доручення та повідомлено, що згідно із частиною п`ятою статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу.

Листом від 4 січня 2021 року № 32-06-05 Філією Вінницької дирекції АТ "Укрпошта" на письмову вимогу Позивача від 23 грудня 2020 року № 72-02/3197 повідомлено, що рекомендований лист №431 від 29 липня 2020 року на адресу Відповідача вручений особисто адресату під підпис 31 липня 2020 року. До зазначеного листа додано копію витягу книги ф.8 запису рекомендованих відправлень від 31 липня 2020 року про вручення рекомендованого листа №431 (а.с. 18-20).

Таким чином, колегія суддів зазначає, що Рішення адміністративної колегії вручено Відповідачу - 31 липня 2020 року.

Твердження Відповідача, наведене в апеляційній скарзі, щодо того, що Рішення адміністративної колегії не надіслано або вручено Відповідачу в спосіб, визначений частиною 1 статтею 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", так як на адресу Відповідача надіслано лише ксерокопію першої і останньої сторінки рішення, тобто не повний його текст, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки положеннями частини 1 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Із змісту супровідного листа № 72-02/1557 від 28 липня 2020 року, який міститься у матеріалах справи вбачається, що Позивачем направлено Відповідачу витяг з рішення № 72/33-р/к від 24 липня 2020 року на 8 арк. в одному примірнику (як і передбачено в частині 1 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Водночас, згідно частини 2, 3 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

В силу приписів статті 253 Цивільного кодексу України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Приймаючи до уваги те, що накладений на Відповідача штраф підлягав сплаті у двомісячний строк з дня отримання рішення, вбачається, що Відповідач повинен був сплатити штраф до 30 вересня 2020 року.

Згідно вимог частини 8 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Відповідно до статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Під час розгляду справи № 902/1118/21 Відповідач звернувся до Господарського суду Хмельницької області з позовом до Позивача про визнання недійсним та скасування рішення адміністративної колегії Позивача від 24 липня 2020 року № 72/33-р-к у справі № 03-06/15-19.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 7 червня 2022 року по справі № 924/194/22 у задоволенні позову Відповідача до Позивача про визнання недійсним та скасування рішення Позивача № 72/33-р/к від 24 липня 2020 року, відмовлено (а.с. 132-138).

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20 липня 2022 року в справі № 924/194/22 апеляційну скаргу Відповідача на рішення Господарського суду Хмельницької області від 7 червня 2022 року у справі №924/194/22 залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 7 червня 2022 року у справі №924/194/22 залишено без змін (а.с. 140-148).

Колегія суду, дослідивши зміст судових рішень констатує, що під час розгляду справи судами встановлено, що: висновок Позивача про порушення Відповідачем законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних дій, що стосуються спотворення результатів торгів, є правомірним.

Окрім того, судом встановлено, що в порушення вимог статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" Відповідач звернувся до господарського суду із даним позовом 24 березня 2022 року поза межами встановленого положеннями чинного законодавства присічного строку для звернення до господарського суду.

Також судами під час розгляду справи № 924/194/22 спростовані твердження Відповідача (котрі також наведені Відповідачем в поданій ним апеляційній скарзі в даній справі) про неотримання від Відповідача рішення № 72/33-р/к від 24 липня 2020 року в спосіб, визначений частиною 1 статтею 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", оскільки судом встановлено, що згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань направлялося на адресу місцезнаходження фізичної особи-підприємця та було отримано позивачем особисто.

Відтак, під час розгляду справи № 924/194/22 Господарським судом Хмельницької області та Північно-західним апеляційним господарським судом встановлено законність та обгрунтованність рішення Позивача від 24 липня 2020 року по справі № 03-06/15-19 №72/33-р/к «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу», відповідно до якого на Відповідача накладено штраф у розмірі у розмірі 136 000 гривень.

Судове рішення по справі №924/194/22 набуло законної сили 20 липня 2022 року.

Відповідно до вимог частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на те, що Відповідач у поданій апеляційній скарзі повторно хоче спростувати в справі №924/1118/21 обставини, що вже встановлені судами при розгляді справи №924/194/22, - то колегія апеляційного господарського суду критично оцінює такі дії апелянта з огляду на те, що вчиняючи вказані дії сторона не лише ігнорує встановлені обставини в справі №924/194/22 (про визнання недійсним та скасування рішення адміністративної колегії від 24 липня 2020 року), що суперечить частині 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, але й робить спробу в справі №924/1118/21 (про стягнення шрафних санкцій) переоцінити обставини, оцінку котрим вже надано в судовій справі №924/194/22.

Водночас, все вищеописане вказує на незаконність і безпідставність таких доводів апеляційної скарги Відповідача.

Колегія суддів констатує, що накладений Позивачем на Відповідача штраф останнім в добровільному порядку не сплачено. Вказані обставини Відповідачем не спростовано, відповідні докази сплати штрафу в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи усе вищевстановлене, колегія суддів прийшла до висновку, що вимоги Позивача про стягнення з Відповідача штрафу в розмірі 136000 гривень, є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

У зв`язку з порушенням Відповідачем строку сплати штрафу, Позивач просив стягнути з Відповідача 136 000 гривень пені, нарахованої за період з 1 жовтня 2020 року по 30 вересня 2021 року на підставі частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Відповідно до частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу.

В обґрунтування заявленої вимоги Позивач зазначає, що розмір пені за один день прострочення сплати штрафу складає 2040 гри (136000 х 1,5%)

136 000 гривень - розмір штрафу, накладеного Рішенням адміністративної колегії Відповідача за порушення законодавства про захист економічної конкуренції;

1,5 % - розмір пені від суми штрафу за кожен день прострочення, відповідно до частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за період з 1 жовтня 2020 року по 30 вересня 2021 року, сума пені за прострочення сплати штрафу складає 742 560 гривень (364 днів х 2040 = 742 560 де: 364 днів - кількість прострочених днів за період з 1 жовтня 2020 року по 30 вересня 2021 року; 2040 - розмір пені за один день прострочення сплати штрафу).

Оскільки, в силу дії Закону, розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України, а нарахований розмір за період несплати перевищує його, Позивачем заявлено вимогу про стягнення пені в межах розміру штрафу, накладеного вищезазначеним рішенням, що становить 136 000 гривень.

Перевіривши розрахунок заявленої до стягнення пені, колегія суддів прийшла до висновку, що розмір пені визначено вірно та вимоги Позивача про стягнення з Відповідача пені у розмірі 136000 гривень є правомірними, обгрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції ще раз наголошує, що заперечення Відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву щодо необгрунтованності рішення Адміністративної колегії Позивача від 24 липня 2020 року по справі № 03-06/15-19 та вручення його Відповідачу не у спосіб визначений законом, колегією суддів відхиляються, оскільки законність та обгрунтованність спірного рішення, а також відсутність порушень при врученні цього рішення Відповідачу встановлено рішенням Господарського суду Хмельницької області від 7 червня 2022 року та постановою Північно-західного апеляційного господарського суду по справі № 924/194/22 та підтверджується доказами, які долучені до матеріалів справи № 902/1118/21.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги Відповідача щодо того, що Позивач звернувся до суду значно пізніше аніж би мав звернутися, а саме звернувся лише 2 листопада 2021 року, в той час, як вказує апелянт, право на такий позов, виходячи з позиції Позивача, виникло вже 1 жовтня 2020 року, то колегія суддів вказує таке.

Частиною 7 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Приписами частини 9 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до Державного бюджету.

Відповідно, органи Антимонопольного комітету України самостійно, користуючись правом, наданим нормами законодавства України, в межах процесуального строку, вирішують питання щодо строків та порядку подання позовних заяв про стягнення штрафних санкцій.

Окрім того, у вступній частині рішення Антимонопольного комітету зазначено, що на Відповідача накладено штрафні санкції у загальному розмірі 136000 грн (а.с. 8).

Крім того, суд констатує, що необхідності на подання позовної заяви щодо стягнення штрафних санкцій у примусовому порядку не виникло б у Позивача, якби Відповідач, отримавши листа із витягом рішення 31 липня 2020 року, своєчасно заплатив штрафні санкції.

При цьому, апеляційний господарський суд наголошує на тому, що Позивачем, зважаючи на дату виникнення права щодо подання позову (жовтень 2020 року) та дату подання позовної заяви (9 листопада 2021 року) не допущенно порушення строків подання такого позову, та вчинено такі дії в межах строків позовної давності.

За таких обставин, враховуючи, що станом на день вирішення спору в суді, заявлені до стягнення суми штрафу та пені Відповідачем не сплачені колегія суддів приходить до висновку, що вимоги Позивача про стягнення з Відповідача 136 000 гривень штрафу та 136 000 гривень пені є правомірними, обґрунтованими, документально підтвердженими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відтак, дослідивши спірні правовідносини сторін у даній справі, законодавчі норми у їх сукупності та взаємозв`язку, колегія суддів приходить до висновку, що наведені Відповідачем обставини не є підставами для відмови у стягнення штрафних санкцій в примусовому порядку (з огляду на відсутність добровільної сплати штрафу), як передбачено законодавством. Інших належних, допустимих та достатніх доказів наявності підстав для відмови в стягненні таких штрафних санкцій суду не подано. Саме тому колегія суддів прийшла до висновку про задоволення позовних вимог.

Дане рішення й було прийняте місцевим господарським судом.

Таким чином, колегія суддів вважає посилання Відповідача, наведені в апеляційній скарзі, безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.

Судові витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на Відповідача згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної-особи підприємця Ковальської Ольги Степанівни на рішення Господарського суду Вінницької області від 22 листопада 2022 року в справі №902/1118/21 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Вінницької області від 22 листопада 2022 року в справі №902/1118/21 - залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

5. Справу №902/1118/21 повернути Господарському суду Вінницької області.

Повний тест постанови виготовлено 27 лютого 2023 року.

Головуючий суддя Василишин А.Р.

Суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Грязнов В.В.