ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2023 р. Справа№ 927/280/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Руденко М.А.

Кропивної Л.В.

при секретарі судового засідання Овчинніковій Я.Д.,

за участю представників:

від позивача - представник не прибув,

від відповідача - представник не прибув,

розглянувши апеляційну скаргу Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради на рішення Господарського суду Чернігівської області від 31.08.2022 у справі №927/280/22 (суддя Демидова М.О., повний текст складено - 12.09.2022) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ" до Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради про стягнення 3429295,81 грн.

ВСТАНОВИВ наступне.

Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ" подано позов до Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради про стягнення заборгованості з оплати за спожиту електроенергію за грудень 2021 року та січень 2022 року у сумі 3429295 грн. 81 коп. внаслідок неналежного виконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору про постачання електричної енергії споживачу №310202/ВЦ -6030/92 від 27.09.2021 та додатковим угодам до нього.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 31.08.2022 у справі №927/280/22 позов задоволено повністю, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість з оплати за спожиту електричну енергію за грудень 2021 року та січень 2022 року у сумі 3429295 грн. 81 коп. та 51439 грн. 44 коп. судового збору.

При прийнятті вказаного рішення суд першої інстанції виходив з доведеності позивачем факту порушення відповідачем зобов`язань щодо оплати електричної енергії.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення суду в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на необґрунтованість зміни істотної умови договору (ціни електричної енергії) шляхом укладення додаткових угод, в результаті чого, як вказує скаржник, ціна електричної енергії збільшилася, а обсяги закупівлі зменшилися, а також вказує на наявність форс - мажорних обставин (військова агресія російської федерації проти України).

Сторони правом на участь представників у даному судовому засіданні не скористалися, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином; про що свідчать: довідка про доставку електронного документа (ухвали про призначення справи до розгляду на 06.02.2023) до електронного кабінету (щодо відповідача), а також телефонограма (щодо позивача).

Крім цього, ухвалу про призначення справи до розгляду на 06.02.2023 було направлено на електронну пошту учасників справи.

Будь - яких заяв, клопотань щодо неможливості бути присутніми у даному судовому засіданні від сторін до суду не надійшло.

Слід також зазначити, що явка представників сторін не визнавалася обов`язковою, певних пояснень суд не витребував.

Враховуючи належне повідомлення сторін, а також з урахуванням того, що неявка їх представників в судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, вона розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Чернігів" (постачальник) та Управлінням житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради (споживач) 27.09.2021 укладено договір про постачання електричної енергії споживачу № 310202/1ВЦ-6030/92 (далі - договір).

Відповідно до п.1.1,1.2 договору про постачання електричної енергії споживачу встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу (далі - споживач) постачальником електричної енергії (далі - постачальник) та укладається сторонами, з урахуванням вимог Закону України "Про публічні закупівлі" та Цивільного кодексу України, шляхом приєднанім Споживача до умов цього договору. Умови договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №312 (далі - ПРРЕЕ).

За договором постачальник продає: 09310000-5 електрична енергія (Постачання електричної енергії для освітлення вулиць міста Чернігова (крім мікрорайону "Зарічне")) (далі - електрична енергія) споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач приймає та оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у нього укладеного в установленому порядку з оператором системи договору про падання послуг з розподілу/передачі, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу/передачі електричної енергії. Кількість товару: 1989758 кВт*год. (п. 2.1-2.4 договору).

У розділі 3 договору сторони дійшли згоди щодо умов постачання, відповідно до яких постачальник зобов`язується поставляти споживачу електричну енергію в строк з дати, що зазначена в заяві-приєднання (додаток № 1) і до 31.12.2021. Місце постачання електричної енергії: м. Чернігів, об`єкти споживача (згідно додатку №1) (п.3.1-3.2 договору).

Згідно із п. 5.1 договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією (додаток № 2). Ціна за 1 кВт/год електричної енергії, без урахування тарифів на її розподіл, становить 2,84 грн. з урахуванням ПДВ, у тому числі:

- ціна електричної енергії-2,07273 грн;

- тариф щодо послуги на передачу електричної енергії оператору системи передачі ПрАТ "НЕК "Укренерго", відповідно до укладеного між постачальником та ОСП договором - 0,29393 грн;

- податок на додану вартість у розмірі 20% до ціни електричної енергії - 0,47334 грн.

Відповідно до п. 5.1 договору сторони визначили, що споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією (додаток № 2). Ціпа за 1 кВт/год електричної енергії, без урахування тарифів на її розподіл, становить 2,84 грн. з урахуванням ПДВ, у тому числі: - ціна електричної енергії - 2,07273 грн; - тариф щодо послуги на передачу електричої енергії оператору системи передачі ПрАТ "НЕК "Укренерго", відповідно до укладеного між Постачальником та ОСП Договором - 0,29393 грн; податок на додану вартість у розмірі 20% до ціни електричної енергії - 0,47334 грн.

Загальна вартість всього обсягу поставки складає 4709093 грн. 93 коп., крім того ПДВ - 941818 грн. 79 коп., разом з ПДВ ціна Договору становить 5650912, 72 грн.

Спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни електричної енергії (п. 5.2 договору).

Інформація про діючу ціну електричної енергії має бути розміщена на офіційному веб-сайті постачальника не пізніше ніж за 20 днів до початку її застосування із зазначенням порядку її формування (п. 5.3 договору).

Ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни. У випадках застосування до споживача диференційованих цін електричної енергії суми, вказані в рахунках, відображають середню ціну, обчислену на базі різних диференційованих цін (п.5.4 договору).

Розрахунковим періодом за договором є календарний місяць (п. 5.5 договору).

Відповідно до п. 5.6 договору розрахунки споживача за договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання (далі - спецрахунок). При цьому, споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за цим договором через банківську платіжну систему, он-лайн переказ, і поштовий переказ, внесення готівки через касу постачальника та в інший не забороненим законодавством спосіб. Оплата вартості електричної енергії за цим договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов цього Договору. Спецрахунок постачальника зазначається у платіжних документах Постачальника, у тому числі у разі його зміни.

Відповідно до п. 5.7 договору оплата рахунка постачальника за договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання його споживачем, або протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого споживачем.

Згідно із п. 6.2 договору споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами договору.

Відповідно до п. 13.1 договір набирає чинності з дня його підписання і діє до 31.12. 2021, а в частині взятих на себе зобов`язань сторонами - до їх повного виконання.

Згідно Заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії споживачу, що є додатком 1 до договору, початком постачання електричної енергії є 27.09.2021 (а.с. 15-19).

Відповідно до комерційної пропозиції, що є додатком № 2 до договору, розділом "Ціна постачання електричної енергії" передбачено, що ціна за 1 кВт/год. (з ПДВ) становить 2,84 грн.

Розділом комерційної пропозиції "оплата послуг з розподілу" сторони передбачили, що оплата послуги з розподілу сплачуються споживачем самостійно відповідному оператору системи розподілу

Розділом комерційної пропозиції "Термін надання рахунку за спожиту електричну енергію та термін його оплати" передбачено, що оплата рахунка постачальника за договором має бути здійснена протягом 30 календарних днів з моменту отримання рахунку.

Комерційною пропозицією передбачено термін дії договору до 31.12.2021.

Сторонами укладено додаткові угоди до договору №1 від 20.10.2021, №2 від 09.11.2021, №3 від 06.12.2021,№ 4 від 06.12.2021, №5 від 31.12.2021, у яких вносились зміни щодо ціни та кількості електричної енергії.

Додатковою угодою №6 від 31.12.2021 продовжено строк дії договору до 31.12.2022.

12.01.2022 сторонами укладена додаткова угода №7 до договору, якою сторони дійшли згоди про те, що виконавець зобов`язується надати в порядку та за ціною, визначеною в договорі №310202/1ВЦ-6030/92 від 27.09.2021 на постачання електричної енергії, вищевказані послуги в період з 01 січня 2022 року по 30 квітня 2022 року включно. Загальна вартість послуг, визначених у пункті 1 додаткової угоди становить 1130180, 00 грн. ціна договору становить 6781085,94 грн.

Позивачем на виконання умов договору поставлено відповідачу у грудні 2021 року та січні 2022 року електричну енергію на загальну суму 4393351,10 грн., що підтверджується актами прийняття-передавання товарної продукції - активної електричної енергії №310202ВЦ/192611/1 від 31.12.2021 на суму 1223040,48 грн., №310202ВЦ/14512/1 від 31.01.2022 на суму 3170310,62 грн., які були підписані відповідачем без зауважень.

Позивачем також виставлено відповідачу рахунки-фактури за активну електричну енергію №310202ВЦ/192611/1 від 31.12.2021 на суму 1223040,48 грн., №310202ВЦ/14512/1 від 31.01.2022 на суму 3170310,62 грн.

Вказаний акт та рахунок-фактура отриманий відповідачем 12.01.2022 та 09.02.2022, що підтверджено підписами біля проставлених дат (12.01.2022 та 09.02.2022).

Відповідач у порушення умов договору за спожиту активну електроенергію у спірному періоді у встановлений строк розрахувався частково, сплативши на суму 964055,29 грн., заборгованість за електроенергію склала 3429295,81 грн.

Вказана заборгованість визнана відповідачем у підписаному сторонами Акті звірки розрахунків №34525 за період з 01.12.2021 по 31.01.2022.

Враховуючи нездійснення відповідачем оплати вказаної суми заборгованості, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення прав та обов`язків, є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (надалі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище визначає Закон України "Про ринок електричної енергії".

Згідно з п.14 ч.1 ст.4 вказаного Закону учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються такі види договорів, зокрема, договір про постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до ч.1-2 ст.56 зазначеного Закону постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Відповідно до п.3.1.1 постанови НКРЕКП від 14.03.2018 №312 "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії" (далі - ПРРЕЕ) постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами, крім постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або постачальником "останньої надії". Ціни (тарифи) на послуги постачальника універсальних послуг, постачальника "останньої надії" визначаються у встановленому законодавством порядку.

За умовами п.4.3 ПРРЕЕ дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Відповідно до п.4.7 ПРРЕЕ оплата електричної енергії здійснюється споживачем виходячи з умов відповідного договору про постачання електричної енергії і може, зокрема, бути у формі:

1) планових платежів з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку;

2) попередньої оплати з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку;

3) оплати за фактично відпущену електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку.

У відповідності до ч.1, ч.2 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

За змістом п.4.8 ПРРЕЕ форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору).

Споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів (п.1 ч.3 ст.58 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Відповідно до п. 5.7 договору оплата рахунка постачальника за договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання його споживачем, або протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого споживачем.

Як було вказано, позивач вистави відповідачу рахунки - фактури, які були отримані представником останнього, про що свідчать відповідні підписи на цих рахунках.

Відповідач за спожиту електроенергію у спірному періоді розрахувався частково, сума у розмірі 3429295,81 грн. залишилася неоплаченою.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 3429295,81 грн. є обґрунтованим.

Стосовно доводів апелянта про необґрунтованість зміни істотної умови договору (ціни електричної енергії) шляхом укладення додаткових угод, в результаті чого, як вказує скаржник, ціна електричної енергії збільшилася, а обсяги закупівлі зменшилися, слід зазначити наступне.

Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину.

Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Відповідач доказів оскарження в судовому порядку додаткових угод (якими як він вказує необґрунтовано збільшено ціну електроенергії) не надав.

Отже, презумпція правомірності таких правочинів є не спростованою, а тому відповідно зобов`язання, що виникли внаслідок укладення таких угод підлягають виконанню відповідачем.

Стосовно посилання скаржника на форс - мажорні обставини (військова агресія російської федерації проти України), колегія суддів зазначає наступне.

Торгово-промислова палата України (далі - ТПП України) на своєму сайті в мережі Інтернет розмістила лист №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, що адресований всім кого це стосується, згідно якого на підставі ст.ст.14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", статуту ТПП України, цим засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Відповідно до ст.14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Статтею 617 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Відповідно до ч.2 ст.218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Тобто, в даному випадку сторона повинна довести, що саме введення воєнного стану призвело до унеможливлення виконання конкретних зобов`язань за договором.

Аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 30.05.2022 у справі №922/2475/21.

Однак, належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що введення воєнного стану є форс-мажорними обставинами саме у випадку, що стосується виконання умов договору щодо своєчасної оплати спожитої у грудні 2021 року та січні 2022 року електричної енергії, відповідач не надав.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийнято з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача (апелянта).

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Чернігівської області від 31.08.2022 у справі №927/280/22 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - відповідача у справі.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено: 20.02.2023 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Руденко

Л.В. Кропивна