ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2023м. ДніпроСправа № 904/5010/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Татарчука В.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) представників сторін справу

За позовом Акціонерного товариства "Банк Січ" (м. Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГідротехІнжинірінг" (м. Дніпро)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - Акціонерне товариство "Укргазвидобування" (м. Київ)

про стягнення заборгованості за договором про надання банківської гарантії

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Банк Січ" звернулось з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГідротехІнжинірінг", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - Акціонерне товариство "Укргазвидобування", про стягнення заборгованості в загальному розмірі 65612,25грн, з якої: 57975,00грн - основного боргу, 7637,25грн - процентів за користування кредитом. Судові витрати по сплаті судового збору просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про надання гарантії №203332-Г-5410 від 29.12.2021.

Зважаючи на те, що ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, враховуючи приписи ст. 12, ч. 1 ст. 247, ч. 7 ст. 250 ГПК України, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2022 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними в матеріалах справи документами. Зобов`язано відповідача надати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

06.01.2023 до канцелярії суду надійшли письмові пояснення від представника третьої особи в яких останній підтримує позовні вимоги. В своїх пояснення[ зазначає, що між ним та відповідачем був укладений договір поставки №44/11-22 від 01.02.2022 відповідно до умов якого останній зобов`язався поставити товар, визначений специфікацією. Відповідачем була надана банківська гарантія виконання зобов`язань за договором поставки. Третя особа зазначає, що відповідач не виконав у встановлені строки умови договору поставки у зв`язку з чим, третя особа звернулась до позивача із вимогою про стягнення коштів у розмірі 73975,00грн за банківською гарантією. 1207.20.22 на рахунок третьої особи надійшли кошти за банківською гарантією.

Відповідач відзив на позов не надав, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

З приводу дотримання прав відповідача під час розгляду даної справи судом, слід зазначити таке.

Згідно з матеріалами справи Товариство з обмеженою відповідальністю "ГідротехІнжинірінг" зареєстровано за адресою: 49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Молодогвардійська, буд. 45-Б.

Саме за вказаною адресою направлялась ухвала суду від 29.12.2022.

Доказом вручення зазначеної ухвали суду є поштове повідомлення про вручення №429, відповідно до якого відповідач отримав ухвалу суду 11.01.2023 (а.с. 70 том 1).

Враховуючи дату отримання ухвали суду 11.01.2023, відповідач мав подати відзив на позовну заяву в строк по 26.01.2023 включно.

Станом на 27.02.2023 відповідач не надав до суду відзив на позов.

Будь-яких клопотань про продовження вказаного процесуального строку у порядку, передбаченому частиною 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, до суду від відповідача не надходило і поважних причин пропуску вказаного строку суду також не повідомлено.

Згідно із частиною 1 статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Слід також зауважити, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

Судом також враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Враховуючи предмет та підстави позову у даній справі, суд приходить до висновку, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення. Відповідач мав достатньо часу для подання відзиву на позовну заяву, однак не зробив цього, будь-яких заперечень чи відомостей щодо викладених у позовній заяві обставин відповідачем до суду не надано.

Таким чином, суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву та вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 №475/97-ВР) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 2 ГПК України одним з основних засад господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Враховуючи достатність часу наданого сторонами для подання заяв по суті справи чи з процесуальних питань, суд вважає за можливе завершити розгляд справи.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без виклику учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

29.12.2021 між Акціонерним товариством "Банк Січ" (далі банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГідротехІнжинірінг" (далі принципал) укладено договір про надання банківської гарантії №203332-Г-5410 (далі договір гарантії).

Відповідно до п.1.1 договору гарантії банк бере на себе зобов`язання надати банківську гарантію виконання, яка узгоджується з принципалом, згідно цього договору, заяви принципала та вимог бенефіціара, для забезпечення виконання зобов`язань принципала щодо УПГГК21Т-280: 42910000-8-Апарати для дистилювання, фільтрування чи ректифікації (Фільтри для очищення води) за договором, що буде укладений між принципалом та Акціонерним товариством "Укргазвидобування", код за , місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 26/28, далі бенефіціар на виконання умов тендерної документації по предмету закупівлі 42910000-8-Apparatus fordistilling, filteringorrectifying (Waterfilters) номер процедури закупівлі: УПГГК21Т-280, затвердженої рішенням тендерного комітету філії УПГГК АТ "Укргазвидобування", протокол №УПННК 21Т-280, а принципал зобов`язаний відшкодувати банку всі виплати, здійснені останнім за гарантією (якщо такі були здійснені банком за свій рахунок), відшкодувати банку всі виплати, понесені ним при виконанні зобов`язань за гарантією, а також сплатити банку комісію за комісію за надання гарантії, за внесення змін до тексту гарантії та/або цього договору, комісією за здійснення платежу за гарантією в розмірі і порядку, обумовлених цим договором. Надання гарантії в рамках цього договору здійснюється за письмовою заявою принципала, оформленої у задовольняючому банк вигляді згідно вимог діючого законодавства України, у тому числі, але не виключно вимог Національного банку України.

Згідно з п. 2 договору гарантії сума гарантії, що буде надана банком у межах цього договору становить -73975,00 гривень (сімдесят три тисячі дев`ятсот сімдесят п`ять гривень 00 коп.), код валюти 980. Термін дії цього договору та банківської гарантії, що буде видана банком по 11.07.2022 включно.

За надання гарантії за цим договором принципал сплачує банку разову комісію в розмірі 1257,58 гривень не пізніше наступного робочого (банківського) дня за днем надання гарантії (п. 3 договору гарантії).

Пунктом 5 договору гарантії, окрім іншого, сторони погодили, якщо на вимогу бенефіціара банк сплатив кошти за гарантією, принципал зобов`язаний протягом наступного робочого дня за днем сплати банком коштів на вимогу бенефіціара, повністю відшкодувати банку такі виплати та усі пов`язані з цим витрати банку на підставі регресної вимоги банку до принципала, в т.ч. комісії, пов`язані з відправкою повідомлень засобами телекомунікаційного зв`язку (SWIFT, TELEX), комісії авізуючого банка та банка бенефіціара, а також комісії пов`язані з переказом платежів за гарантією в строк та в порядку визначеними відповідною вимогою банку. Якщо принципал не відшкодує банку сплачені ним кошти, на підставі вимоги бенефіціара, за гарантією протягом наступного робочого дня, то банк суму такої заборгованості починаючи з наступного дня обліковує як кредит наданий принципалу на умовах до повного погашення суми заборгованості (кредиту) принципал сплачує банку проценти в розмірі 30% (тридцять) процентів річних від суми заборгованості, у валюті гарантії (заборгованості).

Цей договір вступає в силу з дати його підписання сторонами та діє до повного виконання принципалом своїх зобов`язань перед банком за цим договором. Гарантії, що були надані банком принципалу в порядку та на умовах цього договору, достроково припиняють свою дію у разі припинення зобов`язань банка перед бенефіціаром (-ами) за наданими в рамках цього договору гарантіями, у випадках і порядку, передбачених умовами гарантій та/або чинним законодавством України, та за умови відсутності у принципала будь-яких невиконаних зобов`язань перед банком за такими гарантіями (п. 6 договору гарантії).

29.12.2021 сторонами підписано заяву про приєднання до Правил обслуговування суб`єктів господарювання в АТ "Банк Січ" в частині надання банківських гарантій в межах договору про надання банківської гарантії №203332-Г-5410 від 29.12.2021 (а.с. 12 том 1).

Банк виконав свої зобов`язання надавши 29.12.2022 принципалу банківську гарантію для подальшої передачі бенефіціару.

Зазначене підтверджується банківською гарантією №203332-Г-5410 (а.с. 13 том 1).

За умовами банківської гарантії гарант справжнім безвідклично та безумовно та без заперечень зобов`язується сплатити бенефіціару на вимогу будь-яку вказану в вимозі бенефіціара, що не перевищує 73975,00 гривень, не пізніше 5 робочих днів з дати отримання вимоги бенефіціара, що містить вказівку на те, в чому полягає порушення принципалом зобов`язань, в забезпечення якого видана ця гарантія, та без необхідності подання будь-яких інших документів або виконання будь-яких інших умов, надання додаткових обґрунтувань.

Ця гарантія, набирає чинності з дати видачі та діє до 11 липня 2022р. включно.

Ця гарантія підпорядковується Положенню про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземній валютах від 15.12.2004 №639. Відносини по цій гарантії регулюються чинним законодавством України.

06.07.2022 позивач звернувся до відповідача з листом №900/07-1/1 про перерахування в термін до 12.07.2022 коштів у сумі 73975,00грн з метою своєчасного відшкодування банку коштівв порядку регресу, що будуть сплачені на користь бенефіціара згідно з отриманою вимогою за банківською гарантією (а.с. 22-24 том 1).

Згідно з платіжним дорученням №160896 від 12.07.2022 позивач перерахував на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" 73975,00грн з призначенням платежу «Кошти за банк. гар. №203332-Г-5410 від 29.12.21 зг Вимоги SWIFT-повід.SICHUAUKNoPrintSICH-3801-17178624 від 05.07.22» (а.с. 18 том 1).

28.11.2022 позивач звернувся до відповідача із вимогою щодо погашення заборгованості за договором про надання банківської гарантії №203332-Г-5410 від 29.12.2021 в яких просив в термін до 20.12.2022 погасити наявну прострочену заборгованість за договором гарантії, яка з урахуванням часткового погашення відповідачем, складає у загальній сумі 64420,98грн, з якої: 57975,00грн прострочена заборгованість з повернення кредиту, 6445,98грн прострочена заборгованість зі сплати відсотків за кредитом за період з 12.07.2022 по 23.11.2022 (а.с. 25-28 том 1).

Позивач зазначає, що станом на час звернення із позовом, принципалом гарантійна сума не відшкодована, у зв`язку із чим у останнього виникла заборгованість у загальній сумі 65612,25грн, з якої: 57975,00грн прострочена заборгованість з повернення кредиту, 6445,98грн прострочена заборгованість зі сплати відсотків за кредитом за період з 12.07.2022 по 19.12.2022. Наведене і стало причиною виникнення спору.

Предметом доказування у даній справі є: встановлення обставин укладення договору про надання гарантії, строк дії договору, умови надання гарантії, строк та порядок повернення гарантії, сплати винагороди за гарантією, наявність прострочки щодо виконання зобов`язань, періоди прострочення.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі з огляду на таке.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 560 Цивільного кодексу України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Статтею 200 Господарського кодексу України визначено, що гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні. Зобов`язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони. Гарант має право висунути управненій стороні лише ті претензії, висунення яких допускається гарантійним листом. Зобов`язана сторона не має права висунути гаранту заперечення, які вона могла б висунути управненій стороні, якщо її договір з гарантом не містить зобов`язання гаранта внести до гарантійного листа застереження щодо висунення таких заперечень.

Статтею 561 Цивільного кодексу України передбачено, що гарантія діє протягом строку, на який вона видана. Гарантія є чинною від дня її видачі, якщо в ній не встановлено інше. Гарантія не може бути відкликана гарантом, якщо в ній не встановлено інше.

Згідно зі ст. 562 Цивільного кодексу України зобов`язання гаранта перед кредитором не залежить від основного зобов`язання (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли в гарантії міститься посилання на основне зобов`язання.

Відповідно до ст. 563 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією. Кредитор може пред`явити вимогу до гаранта у межах строку, встановленого у гарантії, на який її видано. Кредитор не може передавати іншій особі право вимоги до гаранта, якщо інше не встановлено гарантією.

Згідно зі ст. 568 Цивільного кодексу України зобов`язання гаранта перед кредитором припиняється у разі: сплати кредиторові суми, на яку видано гарантію; закінчення строку дії гарантії; відмови кредитора від своїх прав за гарантією шляхом повернення її гарантові або шляхом подання гаранту письмової заяви про звільнення його від обов`язків за гарантією. Гарант, якому стало відомо про припинення гарантії, повинен негайно повідомити про це боржника.

Статтею 569 Цивільного кодексу України визначено, що гарант має право на зворотну вимогу (регрес) до боржника в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові, якщо інше не встановлено договором між гарантом і боржником. Гарант не має права на зворотну вимогу (регрес) до боржника у разі, якщо сума, сплачена гарантом кредиторові, не відповідає умовам гарантії, якщо інше не встановлено договором між гарантом і боржником.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зокрема, стаття 599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Слід також зазначити, що відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Доказів на підтвердження сплати заборгованості у повному обсязі на суму 57975,00грн відповідач не надав і доводи позивача щодо наявності боргу не спростував.

Враховуючи зазначені норми чинного законодавства України та обставини справи, господарський суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними належними доказами, оскільки зобов`язання повинні виконуватись належним чином та у встановлені строки.

Таким чином, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу в сумі 57975,00грн.

Відповідно до п. 5 договору гарантії, якщо принципал не відшкодує банку сплачені ним кошти, на підставі вимоги бенефіціара, за гарантією протягом наступного робочого дня, то банк суму такої заборгованості починаючи з наступного дня обліковує як кредит наданий принципалу на умовах до повного погашення суми заборгованості (кредиту) принципал сплачує банку проценти в розмірі 30% (тридцять) процентів річних від суми заборгованості, у валюті гарантії (заборгованості)..

За прострочення виконання зобов`язання на підставі пункту 5 договору про надання гарантії позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 30% річних за загальний період прострочення з 12.07.2021 по 18.12.2022 в сумі 7637,25грн.

Перевіркою здійсненого позивачем розрахунку 30% річних (а.с. 29 том 1), судом порушень не встановлено.

Таким чином, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають 30% річних у сумі 7637,25грн.

За таких обставин законними й обґрунтованими є вимоги позивача про стягнення з відповідача 65612,25грн, з яких; 57975,00грн основна заборгованість, 7637,25грн проценти за користуванням кредитом.

З урахуванням викладеного, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у розмірі 2481,00грн.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 126, 129, 185, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Банк Січ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГідротехІнжинірінг", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - Акціонерне товариство "Укргазвидобування" про стягнення заборгованості в розмірі 57975,00грн, проценти за користування кредитом - 7637,25грн задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГідротехІнжинірінг" (49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Молодогвардійська, буд. 45-Б ідентифікаційний код 30166282) на користь Акціонерного товариства "Банк Січ" (04053, м. Київ, пров. Несторівський, буд. 6, ідентифікаційний код 37716841) заборгованість за договором про надання гарантії №203332-Г-5410 від 29.12.2021 в розмірі 57975,00грн, проценти за користуванням кредитом - 7637,25грн, витрати по сплаті судового збору - 2481,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 28.02.2023.

Суддя В.О. Татарчук