У Х В А Л А

03 березня 2023 року м. Чернігівсправа № 927/334/23

Господарський суд Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., у порядку наказного провадження розглянув матеріали заяви від 01.03.2023 № 43.1/1944/01-14 Акціонерного товариства «Чернігівобленерго», вул. Гонча, 40, м. Чернігів, 14000; e-mail: ; до Державної установи «Інститут охорони ґрунтів України», провулок Бабушкіна, буд. 3, м. Київ, 04112; про видачу судового наказу про стягнення 4279,02 грн

УСТАНОВИВ:

02.03.2023, надійшла заява Акціонерного товариства «Чернігівобленерго» (надалі АТ «Чернігівобленерго») про видачу судового наказу зі стягнення з Державної установи «Інститут охорони ґрунтів України» боргу в сумі 4279,02 грн, з них: 4079,08 грн заборгованості за послуги з розподілу електроенергії та 199,94 грн заборгованості за забезпечення перетікання реактивної електроенергії на підставі договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 08.02.2022 № 22 (далі - Договір) за період з листопада по грудень 2022 року.

Відповідно до статті 12 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, зокрема в порядку наказного провадження.

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, визначені ГПК України.

Підстави та порядок видачі судового наказу врегульовані положеннями розділу ІІ ГПК України.

Частиною 1 статті 147 ГПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці (частина 3 статті 147 ГПК України).

За статтею 149 ГПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для подання позовної заяви.

За загальним правилом позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом (частина 1 статті 27 ГПК України). Частиною 2 наведеної норми передбачено, що для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно частини 4 статті 152 ГПК України, суддя, з метою визначення підсудності, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, не пізніше наступного дня з дня отримання заяви про видачу судового наказу перевіряє зазначене в заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Заявником, у заяві про видачу судового наказу зазначено, що місцем державної реєстрації боржника Державної установи «Інституту охорони ґрунтів України» () є місто Київ, провулок Бабушкіна, буд. 3. Наведене відповідає відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Статтею 29 ГПК України передбачено підсудність справ за вибором позивача.

За частиною 1 статті 29 ГПК України право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Відповідно до частини 5 статті 29 ГПК України позови в спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Тобто, правила цієї статті застосовуються до зобов`язань, виконання яких, з урахуванням їх особливостей, можливе лише в певному місці. У разі якщо така особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

При цьому, за загальним правилом, місце виконання зобов`язання є договірною умовою та узгоджується сторонами в договорі, та в даному випадку сторони можуть передбачити будь-яке місце виконання, яке буде зручне для сторін. Місце виконання договору, в випадку його визначення в договорі, є однією з умов договору, що зумовлює обов`язок його виконання саме в погодженому сторонами місці.

Заявник, враховуючи умови додатків 1, 2, 3, 6, 7, 8, 10, 11 до Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 08.02.2022 № 22 зазначив, що об`єкти боржника, за якими надається послуга з розподілу електричної енергії, знаходяться в місті Чернігові по вул. Малиновського, 41.

Разом з тим, предметом розгляду в межах справи № 927/334/23, є вимога про стягнення грошових коштів (заборгованості за отримані відповідачем послуги з розподілу та перетікання електричної енергії), мотивована порушенням боржником виконання саме грошового зобов`язання на підставі письмового договору. Спір про стягнення заборгованості безпосередньо не пов`язаний з місцем виконання договору, оскільки предметом спору є вимога про стягнення коштів. Зобов`язання з оплати вартості наданих послуг, не є такими що належить, через його особливість, виконувати тільки в певному місці.

З урахуванням наведеного, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для застосування положення частини 5 статті 29 ГПК України та про необхідність визначення підсудності спору за загальними правилами.

За правилами, встановленими главою 2 Юрисдикція Розділу І ГПК України, юрисдикція справ визначається за предметними та суб`єктними ознаками та територіальними ознаками. Виняток з цього правила становить виключна підсудність справ.

Частина 5 статті 152 ГПК України передбачає, що в разі якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місцезнаходження боржника буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, суд, не пізніше десяти днів з дня надходження заяви, постановляє ухвалу про передачу заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами за підсудністю.

Враховуючи, що зобов`язання зі сплати вартості наданих послуг не є такими, що можуть виконуватись лише в певному місці (частина 5 статті 29 ГПК України), а також враховуючи, що місцезнаходженням юридичної особи боржника Державної установи «Інституту охорони ґрунтів України» за даними ЄДРПОУ є місто Київ, провулок Бабушкіна, буд. 5, суд доходить висновку про наявність підстав для передачі матеріалів даної заяви з додатками за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Господарського суду міста Києва.

За таких обставин, матеріали даної заяви підлягають направленню за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва за місцезнаходженням боржника в справі.

Керуючись статтями 27, 29, 147, 149, 152, 233, 234, 235, 255, 256 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву про видачу судового наказу від 01.03.2023 № 43.1/1944/01-14 Акціонерного товариства «Чернігівобленерго» () про стягнення з Державної установи «Інституту охорони ґрунтів України» () боргу в сумі 4279,02 грн, за період з листопада по грудень 2022 року, на підставі договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 08.02.2022 № 22, направити за встановленою територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Господарського суду міста Києва (01054, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44В) за місцезнаходженням боржника.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її підписання в порядку статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала складена та підписана 03.03.2023

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://cn.arbitr.gov.ua/sud5028/.

Суддя А.В. Романенко