ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2023 року м.Дніпро Справа № 908/1997/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач)

суддів: Дарміна М.О., Антоніка С.Г.

секретар судового засідання: Ковзиков В.Ю.

Учасники процесу не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Кагма"

на ухвалу господарського суду Запорізької області від 14.12.2022 року про відмову у забезпеченні позову у справі №908/1997/22

за позовом Публічного акціонерного товариства "Кагма"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Чіз Мілк"

про стягнення коштів.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Публічне акціонерне товариство «Кагма» звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю « Чіз Мілк» із позовом про стягнення заборгованості у розмірі 688 833,30 грн з яких: основний борг в сумі 602 903,48 грн, 3% річних у сумі 9712,53 грн, інфляційні втрати у сумі 76 267,29 грн.

13.12.2022 позивач звернувся з заявою про забезпечення позову по справі № 908/1997/22 шляхом накладення арешту на грошові кошти в розмірі 714 513,30 грн., що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Чіз Мілк», розміщених на всіх рахунках, які знаходяться в усіх банківських установах України, у т.ч. але не обмежуючись на рахунку IBAN № НОМЕР_1 , відкритому у АТ «Мета Банк», .

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 14.12.2022 року в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Кагма" про забезпечення позову у справі №908/1997/22 відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач - Публічне акціонерне товариство "Кагма" звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 14.12.2022 року у справі №908/1997/22 та прийняти нове рішення, яким заяву позивача задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти в розмірі 714 513, 30 грн., що належать відповідачу, розміщених на всіх рахунках, які знаходяться у всіх банківських установах України, у т.ч. але не обмежуючись на рахунку IBAN № НОМЕР_1 , відкритому у АТ "Мега Банк".

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на неправильне застосування норм процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, не відповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Зокрема, апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки заяві про забезпечення позову з огляду на загрозу невиконання рішення суду у випадку задоволення позову, оскільки розмір майнових вимог ПрАТ «Кагма» до ТОВ «Чіз Мілк» є значним, а у ТОВ «Чіз Мілк» немає у власності жодного рухомого або нерухомого майна, за рахунок якого ПрАТ «Кагма» могло б задовольнити свої майнові вимоги, що підтверджується відомостями державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Додаток №4) та відомостями з інформаційно-аналітичної програми «YouControl» (Додаток №5, аркуш 6), які були додані позивачем до заяви про забезпечення позову.

Апелянт вважає, що відмовивши у задоволенні заяви, суд першої інстанції не навів мотивів, які вплинули на прийняте ним рішення.

На переконання скаржника, судом першої інстанції належним чином не надано оцінку мотивам застосування заходів забезпечення позову, на які посилалося ПрАТ «Кагма», та значенню заходів забезпечення позову для виконання рішення суду у майбутньому, що стало наслідком прийняття неправомірного судового рішення (ухвали) за результатом розгляду заяви про забезпечення позову.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування ухвали господарського суду Запорізької області від 14.12.2022 у справі №908/1997/22 про відмову у забезпеченні позову та прийняття нового рішення, яким задовольнити заяву ПрАТ «Кагма» про забезпечення позову.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 09.01.2023 року для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Березкіна О.В. (доповідач), судді Дармін М.О., Антонік С.Г.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.01.2023року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Кагма" на ухвалу господарського суду Запорізької області від 14.12.2022 року у справі №908/1997/22. Розгляд справи №908/1997/22 призначено в судовому засіданні на 27.02.2023року об 10:00 год.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутністю, заявлені в апеляційній скарзі вимоги підтримує в повному обсязі та просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених ст. 42 ГПК України, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

27.02.2023 року в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач - Публічне акціонерне товариство «Кагма», Київська область, м. Кагарлик звернувся до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю « Чіз Мілк», м. Запоріжжя із позовом про стягнення заборгованості розмірі 688 833,30 грн. з яких: основний борг в сумі 602 903,48 грн, 3% річних у сумі 9712,53 грн, інфляційні втрати у сумі 76 267,29 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані невиконанням відповідачем умов договору поставки в частині оплати поставленого товару.

Звертаючись з заявою про забезпечення позову, позивач Публічне акціонерне товариство «Кагма» посилався на те, що не вжиття зазначених заходів забезпечення позову, істотно ускладнить чи навіть унеможливить виконання рішення суду та ефективний захист і поновлення порушених прав та інтересів Позивача, за захистом яких він звернувся до суду, оскільки Відповідач матиме можливість розпоряджатися спірними грошовими коштами та розтратити їх з метою не повернення їх позивачу та ухилення від виконання рішення суду по справі.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що доводи, наведені заявником в обґрунтування заяви про забезпечення позову, мають оціночний характер та документально не підтверджені, обгрунтованих доказів того, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення, позивач не надав.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до приписів ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з приписами ст. 137 ГПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

При вирішенні питання про забезпечення позову суди мають здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, однією з необхідних умов вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Адекватність заходу для забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (у тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Як вбачається з заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладання арешту на грошові кошти відповідача, підставою для вжиття відповідних заходів є наявна загроза невиконання рішення суду, оскільки відповідач не має зареєстрованого на праві власності рухомого та нерухомого майна.

Проте, позивачем не надано суду жодного доказу того, що відповідач вчиняє або може вчинити дії, які унеможливлють виконання судового рішення, що він вчиняв дії щодо відчуження належного йому майна з метою ухилення від виконання майбутнього рішення суду.

Таким чином, відсутність жодних доказів та вказівок у заяві про забезпечення позову на обставини, що свідчать про наміри Відповідача протиправного виведення коштів та припинення власної господарської діяльності для завдання шкоди кредитору (чи ухилення від виконання грошового зобов`язання у разі його підтвердження в судовому порядку), надає суду можливість керуватися презумпцію добросовісної поведінки Відповідача щодо напрямків використання наявних у нього грошових коштів (ч.5 ст.12 Цивільного кодексу України).

Позивач не надає доказів існування у відповідача на момент звернення із заявою про забезпечення позову грошових коштів, на які необхідно накласти арешт.

На думку колегії суддів, достатньо обґрунтоване припущення зникнення наявних у Відповідача на момент пред`явлення позову грошових коштів внаслідок ймовірного вчинення ним недобросовісних дій може мати місце лише у разі підтвердження доказами наявності відповідних фактичних обставин.

В той же час, зі змісту заяви про вжиття забезпечувальних заходів вбачається, що Позивачем не тільки не надано жодних доказів ймовірності вчинення Відповідачем дій, спрямованих на утруднення виконання рішення суду (у разі задоволення позовних вимог), але й навіть не зазначено про такі обставини. Позивач лише вказує на існування заборгованості та суперечливість поведінки відповідача, який спочатку визнав заборгованість, надавши відповідного листа з проханням надати відстрочку сплати, а потім у відзиві на позовну заяву заперечив існування даної заборгованості.

При цьому, колегія суддів зазначає, що само по собі існування заборгованості відповідача перед позивачем за договором, не свідчить про те, що відповідач буде ухилятись від виконання судового рішення.

Інші доводи апелянта є безпідставними і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.

Таким чином, господарський суд Запорізької області всебічно, повно, об`єктивно дослідив всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права, з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без зміни.

Керуючись ст.ст.275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Кагма" - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 14.12.2022 року про відмову у забезпеченні позову у справі №908/1997/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених ч.3 ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 02.03.2023року.

Головуючий суддя О.В. Березкіна

Суддя С.Г. Антонік

Суддя М.О.Дармін