ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року

м. Київ

cправа № 910/18543/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Бакуліна С.В. - головуючий, Кібенко О.Р., Студенець В.І.,

за участю секретаря судового засідання - Федорченка В.М.,

представників учасників справи:

позивача - Колодочки П.О.,

відповідача 1 - не з`явились,

відповідача 2 - не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кан-Стайл"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2022 (головуючий суддя - Буравльов С.І., судді: Шапран В.В., Андрієнко В.В.) та рішення Господарського суду міста Києва від 23.02.2022 (суддя Трофименко Т.Ю.) в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кан-Стайл" та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" заборгованості за процентами у розмірі 22406,64 грн та в частині стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 156208,26 грн

у справі №910/18543/21

за позовом Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Кан-Стайл",

2. ОСОБА_1

про стягнення 1270448,30 грн,

ВСТАНОВИВ:

1.Короткий зміст позовних вимог

1.1.Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (далі - АТ КБ "Приватбанк") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кан-Стайл" (далі - ТОВ "Кан-Стайл") та ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) про солідарне стягнення 1270448,30 грн.

1.2.Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем 1 грошових зобов`язань за кредитним договором №42456429-КД-1 від 18.05.2021, у зв`язку з чим позивач просить солідарно стягнути з відповідача 1, як боржника, та відповідача 2, як його поручителя, заборгованість за цим договором у розмірі 1270448,30 грн, з яких: 1248041,66 грн - заборгованість за кредитом, 22406,64 грн - заборгованість по процентах за користування кредитом.

2.Стислий виклад обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій

2.1.18.05.2021 АТ КБ "Приватбанк" (банк за договором) та ТОВ "Кан-Стайл" (позичальник за договором) уклали кредитний договір №42456429-КД-1 (далі - кредитний договір), за умовами п.1.1 якого банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії, з лімітом та на цілі, зазначені у п.А2 цього договору, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного у другому абзаці п.2.1.2 цього договору, в обмін на зобов`язання позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди, в обумовлені договором терміни.

2.2.Істотними умовами кредитного договору є:

- вид кредиту - невідновлювальна кредитна лінія;

- ліміт цього договору: 1364563,38 грн, у тому числі на наступні цілі: у розмірі 1361500,00 грн на поповнення обігових коштів; 3063,38 грн на сплату страхових платежів у випадках та у порядку, передбачених п.п.2.1.5, 2.2.12 цього договору;

- термін повернення кредиту 17.05.2023 (п.А1 кредитного договору).

2.3.Згідно з п.А5 кредитного договору зобов`язання позичальника забезпечуються: договором іпотеки від 18.05.2021 №42456429-Д1-1/1 та договором поруки від 18.05.2021 №42456429-ДП-1/1.

2.4.За користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 14% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п.А6 кредитного договору).

2.5.За умовами п.А8 кредитного договору проценти нараховуються та сплачуються щомісячно, починаючи з дати підписання цього договору, відповідно до графіку, який є невід`ємною частиною договору, якщо інше не передбачене п.7.3 цього договору.

2.6.Відповідно до графіку платежів, що є додатком №1 до кредитного договору, встановлено розмір щомісячної сплати кредиту та розмір щомісячної суми процентів, які підлягають сплаті на відповідну дату.

2.7.Згідно з п.2.2 кредитного договору позичальник зобов`язується сплатити проценти за користування кредитом відповідно до п.п.4.1, 4.2, 4.3 цього договору; повернути кредит у терміни, встановлені п.п.1.2, 2.2.16, 2.3.2 цього договору.

2.8.Пунктом 4.1 кредитного договору передбачено, що за користування кредитом у період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту згідно з п.п.1.2, 2.2.3, 2.2.16, 2.3.2, 2.4.1 цього договору позичальник сплачує проценти у розмірі, зазначеному у п.п.А.6, А6.1 цього договору.

2.9.У разі порушення строків повернення кредиту позичальник сплачує банку проценти у розмірі, встановленому у п.5.8 цього договору (п.4.2 кредитного договору).

2.10.Відповідно до п.4.3 кредитного договору, сплата процентів за користування кредитом, передбачених п.п.4.1, 4.2 цього договору, здійснюється у дату сплати процентів. Дата сплати процентів зазначена у п.А.8 договору.

2.11.Згідно з п.5.1 кредитного договору у випадку порушення позичальником будь-якого із зобов`язань зі сплати процентів за користування кредитом, передбачених п.п.2.2.2, 4.1, 4.2, 4.3 цього договору, термінів повернення кредиту, передбачених п.п.1.2, 2.2.3, 2.2.16, 2.3.2 цього договору, винагороди, передбаченої п.4.9 цього договору, позичальник сплачує банку за кожен випадок порушення пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла у період, за який сплачується пеня (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочки платежу.

2.12.21.05.2021 на виконання умов кредитного договору АТ КБ "Приватбанк" перерахувало ТОВ "Кан-Стайл" кредитні кошти у сумі 1361500,00 грн, що підтверджується випискою по рахунку № НОМЕР_1 за період з 19.05.2021 по 26.10.2021.

2.13.18.05.2021 АТ КБ "Приватбанк" (кредитор за договором) та ОСОБА_1 (поручитель за договором) уклали договір поруки №42456429-ДП-1/1 (далі - договір поруки), за умовами п.1.1 якого предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання зобов`язань ТОВ "Кан-Стайл" за кредитним договором невідновлювальної кредитної лінії від 18.05.2021 №42456429-КД-1 на суму 1364563,38 грн з терміном дії до 17.05.2023.

2.14.Згідно з п.1.2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором у тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

2.15.Як передбачено п.1.5 договору поруки у випадку невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

2.16.Відповідно до п.4.1 договору поруки сторони взаємно домовилися, що порука за договором припиняється через 15 років після укладення цього договору. У випадку виконання боржником та/або поручителем всіх зобов`язань за кредитним договором цей договір припиняє свою дію.

2.17.Спір у справі виник у зв`язку з тим, що відповідач 1 не виконав своїх зобов`язань за кредитним договором щодо повернення кредиту та сплати процентів, а відповідач 2 не виконав своїх зобов`язань за договором поруки, у зв`язку чим у них виникла солідарна заборгованість.

3.Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

3.1.Господарський суд міста Києва рішенням від 23.02.2022 у справі №910/18543/21, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2022, позов АТ КБ "Приватбанк" задовольнив повністю; стягнув солідарно з ТОВ "Кан-Стайл" та ОСОБА_1 на користь АТ КБ "Приватбанк" заборгованість за кредитом у розмірі 1248041,66 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 22406,64 грн.

3.2.Судові рішення мотивовані невиконанням відповідачем 1 своїх зобов`язань за договором по погашенню кредиту, сплаті процентів за користування кредитними коштами в передбачені цим договором строки, у зв`язку з чим його заборгованість перед позивачем з повернення кредиту становить 1248041,66 грн та по процентам - 22406,64 грн. Задовольняючи вимоги про солідарне стягнення, суди виходили з відсутності в матеріалах справи доказів сплати відповідачами вказаної заборгованості на користь позивача.

3.3.Разом з цим, переглядаючи справу за апеляційною скаргою відповідача 1, яким до апеляційної скарги було додано меморіальні ордери на підтвердження сплати під час розгляду справи місцевим судом заборгованості за укладеним кредитним договором, апеляційний суд залишив без розгляду клопотання відповідача 1 про долучення нових доказів, з огляду на те, що заявник не надав доказів неможливості подання до суду першої інстанції клопотання про долучення доказів до справи з причин, які об`єктивно від нього не залежали, а також не повідомив суд про неможливість з об`єктивних причин подати вказані докази у визначений строк.

4.Короткий зміст вимог касаційної скарги та її обґрунтування. Заперечення іншої сторони

4.1.ТОВ "Кан-Стайл" звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 23.02.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2022 у справі №910/18543/21 в частині стягнення з ТОВ "Кан-Стайл" та ОСОБА_1 заборгованості за процентами у розмірі 22406,64, та в частині стягнення тіла у розмірі 156208,26 грн і передати справу в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

4.2.Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, скаржник посилається на пункти 1 та 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), зазначаючи, що: - судами попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних рішень не враховано висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 20.12.2022 у справі №914/3033/21, від 12.12.2018 у справі №752/11896/17, від 12.12.2019 у справі №906/142/18, від 01.12.2022 у справі №904/332/22, від 09.12.2021 у справі №911/3113/20, від 02.12.2021 у справі №915/1203/20, від 03.11.2021 у справі №915/1190/20, від 20.01.2021 у справі №916/3600/19, від 24.11.2020 у справі №904/5943/19, від 14.08.2020 у справі №904/2584/19, від 11.06.2020 у справі №916/3200/17, від 02.06.2020 у справі №910/4907/13, від 29.09.2022 у справі №910/20010/20, від 11.01.2022 у справі №914/346/20 (914/564/21), від 18.05.2021 у справі №913/686/19 щодо застосування статей 120, 242, 269 ГПК України; відсутній висновок Верховного Суду з питання застосування статті 269 ГПК України у випадку, коли особа не була повідомлена про розгляд судової справи судом першої інстанції, що унеможливило подачу такою особою відповідних доказів.

4.3.Доводи скаржника зводяться до того, що він не був належним чином повідомлений про дату судового засідання в суді першої інстанції та не мав інформації про судове провадження, що позбавило його можливості подати докази про погашення ним після звернення позивача з даним позовом до суду повністю заборгованості за простроченими процентами та частково за тілом кредиту.

4.4.При цьому, скаржник зазначає, що відповідні докази разом з клопотанням про поновлення строку на їх подання були долучені до апеляційної скарги, однак апеляційний суд відхилив вказане клопотання з огляду на те, що скаржником не було надано доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на подання цих доказів.

4.5.Оскільки учасник справи не отримував судові повістки та вони повертались з підстави: за відсутністю за зазначеною у повістці адресою, не можна вважати, що така сторона була належним чином повідомлена про розгляд судової справи. Хоча скаржник не просив скасувати рішення суду першої інстанції через його неналежне повідомлення про розгляд справи, проте вважав, що це могло б стати поважною причиною неподання доказів суду першої інстанції.

4.6.Скаржник акцентує увагу на тому, що ГПК України не встановлює конкретних критеріїв, у яких випадках суд апеляційної інстанції може прийняти подані учасником справи докази, які не були подані суду першої інстанції, а лише визначає, що вони можуть бути прийняті, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Неналежне повідомлення про розгляд справи є самостійною та поважною причиною, яка унеможливила подолання ним доказів суду першої інстанції.

4.7.Відтак, скаржник вважає, що Верховному Суду слід надати відповідь на питання чи може та чи повинен апеляційний суд долучати до матеріалів справи докази у випадку, якщо сторона не була належним чином повідомлена про розгляд судової справи.

4.8.АТ КБ "Приватбанк" подало відзив на касаційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, оскаржувані судові рішення - без змін.

4.9.Доводи позивача зводяться до того, що відповідач 1 взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування кредитними коштами в передбачені договором строки не виконав, доказів оплати заборгованості не надав, у зв`язку з чим суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку про задоволення позову.

4.10.При цьому позивач вважає, що оскільки копії меморіальних ордерів про погашення заборгованості під час розгляду справи місцевим судом відповідач 1 надав апеляційному суду без надання доказів неможливості їх подання суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції цілком законно та обґрунтовано залишив клопотання відповідача 1 про долучення цих доказів без розгляду.

5.Позиція Верховного Суду

5.1.Причиною звернення з касаційною скаргою стала незгода відповідача 1 з оскаржуваними рішенням суду першої інстанції та постановою апеляційного господарського суду в частині стягнення з ТОВ "Кан-Стайл" та ОСОБА_1 на користь АТ КБ "Приватбанк" заборгованості за процентами у розмірі 22406,64 грн та в частині стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 156208,26 грн.

5.2.Отже, предметом касаційного оскарження є рішення судів попередніх інстанцій щодо задоволення позову в частині стягнення заборгованості за процентами у розмірі 22406,64 грн та заборгованості за кредитом у розмірі 156208,26 грн. В іншій частині зазначені судові рішення не оскаржуються, а тому згідно з частиною першою статті 300 ГПК України в касаційному порядку не переглядаються.

5.3.Оскаржуючи судові рішення в зазначеній частині, скаржник стверджує, що не був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання в суді першої інстанції та не мав інформації про судове провадження, адже не отримував судові повістки та вони повертались з підстави: за відсутністю за зазначеною у повістці адресою, що позбавило його можливості подати докази про погашення ним після звернення позивача з даним позовом до суду повністю заборгованості за простроченими процентами та частково за тілом кредиту. Скаржник стверджує, що суд апеляційної інстанції проігнорував цю обставину, а тому безпідставно залишив без розгляду його клопотання про долучення доказів.

Щодо неповідомлення відповідача 1 про дату час і місце розгляду справи судом першої інстанції

5.4.Відповідно до частин другої-четвертої статті 120 ГПК суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

5.5.Порядок вручення судових рішень визначено у статті 242 ГПК України, за змістом частин п`ятої та одинадцятої якої учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня. У випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

5.6.Днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (частина 6 статті 242 ГПК України).

5.7.Відповідно до підпункту 17.14 пункту 17 Розділу ХІ Перехідні положення ГПК до визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), можливості вчинення передбачених цим Кодексом дій з використанням підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи суд вручає судові рішення в паперовій формі.

5.8.Обов`язок суду повідомити учасників справи про дату, час і місце судового засідання є реалізацією однієї з основних засад (принципів) господарського судочинства - відкритості судового процесу. Невиконання (неналежне виконання) судом цього обов`язку призводить до порушення не лише права учасника справи бути повідомленим про дату, час і місце судового засідання, але й основних засад (принципів) господарського судочинства.

5.9.Розгляд справи є можливим лише у разі наявності у суду відомостей щодо належного повідомлення учасників справи та інших осіб про дату, час і місце судового засідання. Право бути належним чином повідомленим про дату, час і місце слухання справи не може бути формальним, оскільки протилежне не відповідає ідеї справедливого судового розгляду, яка включає основоположне право на змагальність провадження (подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 14.07.2021 у справі №918/1478/14, від 03.08.2022 у справі №909/595/21).

5.10.Виходячи зі змісту статей 120, 242 ГПК України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 (далі - Правила №270), у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною (наявність такої адреси в ЄДР прирівнюється до повідомлення такої адреси стороною), і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

5.11.Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17.11.2021 у справі №908/1724/19, від 14.08.2020 у справі №904/2584/19 та від 13.01.2020 у справі №910/22873/17.

5.12.Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б, від 21.01.2021 у справі №910/16249/19, від 19.05.2021 у справі №910/16033/20, від 20.07.2021 у справі №916/1178/20).

5.13.Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначав, що відсутнє порушення, якщо відповідач у цивільній справі відсутній, при цьому його не було знайдено за адресою, яку надали позивачі, а місце його перебування неможливо було встановити, незважаючи на зусилля національних органів влади, зокрема, розміщення оголошень у газетах та подання запитів до поліції (рішення у справі "Нун`єш Діаш проти Португалії" від 10.04.2003, заяви №69829/01, №2672/03).

5.14.АТ КБ "Приватбанк" у позовній заяві, відповідно до пункту 2 частини третьої статті 162 ГПК України, зазначило наступну адресу відповідача 1 - ТОВ "КАН-СТАЙЛ": 02090, м. Київ, шосе Харківське, буд. 19, прим. 7015.

5.15.Аналогічна адреса також вказана скаржником (відповідачем 1) при зверненні з апеляційною та касаційною скаргами, та у наданій ним виписці із ЄДР у розділі "місцезнаходження юридичної особи". Інших адрес власного місцезнаходження відповідач 1 суду не надавав.

5.16.Відповідно до статті 9 Закону "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" (далі - Закон "Про державну реєстрацію") відомості до ЄДР про юридичну особу, в тому числі щодо її місця знаходження, вносяться відповідно до інформації, наданої самою юридичною особою.

5.17.Вказане дає підстави вважати, що така адреса є актуальною, та саме на особу, місцезнаходження якої визначено конкретною адресою, покладено обов`язок перевіряти надходження поштової кореспонденції.

5.18.Верховний Суд звертає увагу, що відповідач 1 є юридичною особою, на яку відповідно до статті 4, частини першої, пункту 10 частини другої статті 9 Закону "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" покладено обов`язок зазначати достовірні дані щодо власного місцезнаходження, які відповідно до статті 10 зазначеного Закону вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону "Про поштовий зв`язок" та Правил №270.

5.19.Встановлено, що у справі, що переглядається, суд першої інстанції направляв ТОВ "КАН-СТАЙЛ" ухвалу від 23.11.2021 про відкриття провадження у справі та повідомлення про дату підготовчого судового засідання 15.12.2021, ухвали від 15.12.2021 про відкладення розгляду справи на 12.01.2022, від 12.01.2022 про виклик в судове засідання , яке призначено на 07.02.2022, та від 07.02.2022 про виклик в судове засідання , яке призначено на 23.02.2023 саме на адресу: 02090, м. Київ, шосе Харківське, буд. 19, прим. 7015. Поштові відправлення про направлення цих ухвал повернулись у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

5.20.Вказані обставини у сукупності свідчать про те, що суд першої інстанції належним чином неодноразово повідомляв скаржника про здійснення провадження у цій справі з вирішення спору про стягнення заборгованості за кредитом та процентами за користування кредитом, тобто судом першої інстанції в межах встановленого для розгляду справи строку вчинялись необхідні та достатні дії для належного повідомлення відповідача 1 про дату, час і місце судових засідань у цій справі.

5.21.Однак відповідач 1, попри визначений для нього Законом "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" обов`язок, не забезпечив та не створив умови доставки та вручення йому поштових відправлень відповідно до вимог Закону "Про поштовий зв`язок" та Правил №270 за адресою, визначеною у відомостях в ЄДР, та зазначеною ним як в апеляційній, так і касаційній скаргах, у зв`язку із чим отримання ТОВ "КАН-СТАЙЛ" від суду листів з вищезазначеними ухвалами Господарського суду міста Києва перебувало поза межами контролю цього суду.

5.22.З огляду на зазначене, Верховний Суд вважає, що відповідач 1 був належним чином повідомлений про судовий розгляд справи судом першої інстанції, відтак відхиляє доводи скаржника в цій частині.

5.23.Ураховуючи вищевикладене у цій постанові, проаналізувавши судові рішення Верховного Суду, правові висновки щодо застосування норм права в яких, на думку скаржника, не було враховано апеляційним судом, Суд встановив, що оскаржувані судові рішення у цій справі не суперечать висновкам, викладеним у постановах у справах, на які посилається скаржник.

5.24.При цьому, Верховний Суд враховує наявність у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі №752/11896/17 та від 12.02.2019 у справі №906/142/18 та в ряді наведених скаржником постанов Верховного Суду правової позиції про те, що повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення "за закінченням терміну зберігання", "інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення" не є доказом належного інформування сторони про час і місце розгляду справи. Проте, така правова позиція не може бути застосована при розгляді цієї справи, оскільки у вказаних справах мали місце інші фактичні обставини, відмінні від обставин у цій справі, зокрема тому, що поштові відправлення про направлення відповідачу 1 ухвал суду з повідомленням дати, часу і місця розгляду справи у цій справі повернулись у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. До речі скаржник в апеляційній скарзі сам зазначає те, що він не отримував ніякої кореспонденції від суду, оскільки внаслідок початку повномасштабної війни з російською федерацією увесь персонал товариства у переважній більшості покинув країну і досі (дата подачі апеляційної скарги 17.08.2022) залишається за кордоном (а.с.112). При цьому він не зазначає іншої адреси свого місцезнаходження, за яким суд має направляти судові рішення.

5.25.Крім того у справі №752/11896/17 на момент ухвалення судом першої інстанції заочного рішення процесуальний закон передбачав, що заочний розгляд справи може відбуватися у випадку повторної неявки в судове засідання відповідача (фізичної особи), повідомленого належним чином відповідно до частини першої статті 224 Цивільного процесуального кодексу України. У цій справі станом на момент ухвалення заочного рішення відбулося лише одне судове засідання. А тому для проведення заочного розгляду справи суд першої інстанції критерій повторної неявки відповідача не дотримав (пункти 42, 43 постанови).

5.26.У справі №906/142/18 заявником касаційної скарги була фізична особа, яка не була повідомлена про дату, час і місце судового засідання; поштове відправлення було повернуто відділенням поштового зв`язку із зазначенням причини повернення: "інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення". Велика Палата Верховного Суду у цій справі вказала, що перевіряючи дотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права, Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що приписи ГПК України не дозволяють дійти висновку, що повернення ухвали суду про призначення розгляду скарги з вказівкою причини повернення: «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення» є доказом належного інформування відповідача про час і місце розгляду справи. Повернення із вказаної причини не свідчить ні про відмову сторони від одержання відправлення, ні про її незнаходження за адресою, повідомленою суду. Беручи до уваги приписи частини шостої статті 242 ГПК України, за наслідком першої неявки ОСОБА_3 у судове засідання, за відсутності доказів вручення їй ухвали про відкриття апеляційного провадження та про призначення розгляду скарги, суд апеляційної інстанції, для забезпечення процесуальних прав сторін, не був позбавлений права відкласти розгляд скарги в межах строків, визначених статтею 273 ГПК України (пункти 4.7, 4.8 постанови).

5.27.На відміну від обставин справи №752/11896/17 та №906/142/18, у цій справі скаржник, як зазначалось вище, повідомлявся судом про дату, час і місце розгляд справи протягом всього часу, встановленого для розгляду справи, чотири рази, за адресою, зазначеною в ЄДР, та ним особисто у апеляційній і касаційній скарзі, а повернення поштове відділення вчиняло саме у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Щодо залишення апеляційним судом без розгляду клопотання відповідача 1 про долучення доказів

5.28.Відповідно до частин першої-другої статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

5.29.Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (частина третя статті 269 ГПК України).

5.30.Положеннями статті 80 цього Кодексу чітко врегульовано порядок та строки подання доказів учасниками справи, зокрема, на підставі частини третьої 3 цієї статті відповідач повинен подати докази разом з поданням відзиву на позовну заяву.

5.31.За змістом частини четвертої статті 80 ГПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

5.32.Відповідно до частини 5 цієї статті у випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання цих доказів.

5.33.Частиною 8 статті 80 ГПК України також передбачено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

5.34.Системний аналіз статей 80, 269 ГПК України свідчить про те, що докази, які підтверджують заперечення відповідача мають бути подані ним одночасно з відзивом на позовну заяву, а неможливість подання доказів у цей строк повинна бути письмово доведена до суду та належним чином обґрунтована.

5.35.Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом (частина перша статті 118 ГПК України).

5.36.Верховний Суд звертає увагу, що принципи змагальності сторін та диспозитивності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом та судом є складовими основних засад цивільного судочинства.

Зокрема принцип змагальності сторін покладає на кожну із них обов`язок доведення обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, суд лише сприяє їм у реалізації процесуальних прав.

Принцип диспозитивності полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів не є обов`язком суду, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

5.37.Вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не були подані до суду першої інстанції, апеляційний суд повинен ураховувати як вимоги статті 80 ГПК України щодо строків подання доказів, так і вимоги частини першої статті 43 ГПК щодо обов`язку особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки, а також виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи.

5.38.Оскільки подані відповідачем 1 апеляційному суду докази на підтвердження погашення ним після звернення позивача з цим позовом до суду повністю заборгованості за простроченими процентами та частково за тілом кредиту не були подані ним суду першої інстанції разом з відзивом на позовну заяву і суд першої інстанції не надавав їм оцінки, а наведені скаржником причини неподання цих доказів суду першої інстанції (неналежне повідомлення його судом першої інстанції про розгляд цієї справи) не знайшли свого підтвердження, Верховний Суд вважає правильним висновок апеляційного суду про залишення без розгляду клопотання відповідача про долучення нових доказів, оскільки єдиною поважною причиною неподання доказів суду першої інстанції він зазначає те, що він не був повідомлений про дату час і місце розгляду справи.

6.Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

6.1.Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

6.2.Згідно із статтею 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

6.3.За результатами касаційного перегляду Судом не встановлено неправильного застосування судами норм матеріального чи порушення норм процесуального права. Оскаржувані судові рішення прийнято за результатами повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи і підстав для їх зміни чи скасування, за мотивів наведених у касаційній скарзі, Суд не вбачає.

7. Розподіл судових витрат

7.1.Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК України покладається на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

1.Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кан-Стайл" залишити без задоволення.

2.Постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2022 та рішення Господарського суду міста Києва від 23.02.2022 у справі №910/18543/21 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кан-Стайл" та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" заборгованості за процентами у розмірі 22406,64 грн та в частині стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 156208,26 грн залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Бакуліна

Судді О.Р. Кібенко

В.І. Студенець