ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2023 р. Справа № 917/1506/22

Суддя господарського суду Полтавської області Білоусов С.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали

за позовною заявою Фізичної особи-підприємця Аленькової Ольги Миколаївни, АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1

до Кременчуцької гімназії № 22 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, вул. Шкільна, 16, м. Кременчук, Полтавська область, 39625,

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Аленькова Ольга Миколаївна звернулася до господарського суду Полтавської області з позовною заявою № 15-С від 15.11.2022 року (вх. № 1624/22 від 21.11.2022 року) до Кременчуцької гімназії № 22 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області з вимогою про стягнення 81 000,00 грн. основного боргу за договором № 2 на виконання проектних робіт від 10.02.2020 року.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що сторони перебували у договірних відносинах, проте, відповідач взяті на себе зобов`язання за договором № 2 на проектні роботи від 10.02.2020 року не виконав, грошові кошти за виконані робити не сплатив.

Згідно з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.11.2022 року даний позов був переданий на розгляд судді Білоусову С.М.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 25.11.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 917/1506/22, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Відповідно до ч. 5 ст. 176 ГПК України, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Сторони були належним чином та завчасно повідомлені про покладені на них обов`язки, про що свідчать матеріали справи.

Ухвала суду від 25.11.2022 року, яка направлялися за адресою місцезнаходження відповідача згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулася до суду 20.12.2022 року (вх. № 10885) з відміткою поштового відділення "адресат відсутній за вказаною адресою".

Суд зазначає, що згідно ч. 7 ст. 120 ГПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала надсилається учасникам судового процесу за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

За визначенням п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

До повноважень господарських судів не віднесено з`ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи. Примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками "адресат вибув", "адресат відсутній" і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.06.2018 року у справі № 910/177797/17.

За даних обставин, суд дійшов висновку, що повернення судового рішення із проставленням у поштовому повідомленні відмітки "адресат відсутній за вказаною адресою", є підтвердженням відсутності особи - адресата за адресою, а отже, день проставлення такої відмітки в поштовому повідомленні, слід вважати днем вручення судового рішення в порядку, п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України.

Відповідач відзив на позов чи будь-які заяви та клопотання суду не подав.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

10.02.2020 року між Кременчуцькою загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 22 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (замовник) та Фізичною особою-підприємцем Аленьковою Ольгою Миколаївною (виконавець) було укладено договір № 2 на проектні роботи, за яким замовник доручив, а виконавець взяв на себе зобов`язання своїми силами і засобами виконати проектні роботи на "Капітальний ремонт (утеплення фасадів) будівлі Кременчуцької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 22 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, що знаходиться за адресою вул. Республіканська, 83 м. Кременчук, Полтавська обл." та пройти будівельну експертизу проекту. Код згідно ДК 021:2015 - 71240000 - 2 Послуги з інженерного проектування. Замовник зобов`язався прийняти документацію і сплатити виконавцю вартість виконаних робіт в порядку і на умовах, визначених даним договором.

Відповідно до п. 3.2 договору вартість робіт згідно договірної ціни складає: 81 000,00 грн., у тому числі ПДВ - без ПДВ.

Пунктом 4.1 договору сторони погодили, що оплата робіт здійснюється замовником згідно акту прийняття виконаних робіт протягом 5-ти банківських днів з дня підписання акту. У разі затримки бюджетного фінансування розрахунок здійснюється протягом 14 днів з дня надходження коштів на реєстраційних рахунок замовника на відповідне цільове призначення. У разі затримки бюджетного фінансування розрахунки за надані роботи здійснюються при отриманні замовником бюджетного призначення на фінансування цих робіт. При виникненні бюджетних зобов`язань оплата за виконані роботи проводиться при наявності та в межах відповідних бюджетних асигнувань (п. 4.4 договору).

Відповідно до п. 9.1 договір набирає чинності з дня його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, але не пізніше як до 31 грудня 202 року.

Позивач взяті на себе зобов`язання виконав у повному обсязі, виконав обумовлені договором проектні роботи (утеплення фасадів).

Відповідач взяті на себе зобов`язання за договором № 2 від 10.02.2020 року не виконав, грошові кошти за виконані роботи не сплатив, у зв`язку з чим виконавець надіслав замовнику претензію від 09.09.2022 року, у якій пропонував протягом 10 календарних днів з моменту отримання претензії перерахувати усю суму заборгованості в розмірі 81 000,00 грн.

Відповідач на претензію відреагував листом за № 01-12/209 від 14.09.20202 року у якому визнав існування заборгованості, проте, просив з розумінням поставитися до тимчасових труднощів та не передавати документи для вирішення питання про стягнення заборгованості до суду.

Вважаючи свої права порушеними позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з Кременчуцької гімназії № 22 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області 81 000,00 грн. основного боргу за договором № 2 на виконання проектних робіт від 10.02.2020 року.

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Судом встановлено, що позивач надав, а відповідач прийняв проектні роботи з капітального ремонту (утеплення фасадів) будівлі Кременчуцької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 22 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, що знаходиться за адресою вул. Республіканська, 83 м. Кременчук, Полтавська обл. про що свідчить експертний звіт № 17/04-02/20/А від 17.02.2020 року.

За приписами ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Пунктом 4.1 договору № 2 на проектні роботи від 10.02.2020 року сторони погодили, що оплата робіт здійснюється замовником згідно акту прийняття виконаних робіт протягом 5-ти банківських днів з дня підписання акту. У разі затримки бюджетного фінансування розрахунок здійснюється протягом 14 днів з дня надходження коштів на реєстраційних рахунок замовника на відповідне цільове призначення.

У відповіді на претензію позивача щодо стягнення розміру виконаних робіт в сумі 81 000 грн. відповідач наявність заборгованості визнав у повному обсязі, проте, просив з розумінням поставитися до тимчасових труднощів. При цьому, останній послався на соціальну значимість Кременчуцької гімназії № 22, яка є закладом освіти та фінансується з міського бюджету, військову агресію Російської Федерації проти України, у зв`язку з чим обмежено фінансування закладів освіти, .

Відповідно до вимог ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відсутність бюджетного фінансування не звільняє відповідача від виконання зобов`язань щодо оплати виконаних робіт. Крім того, відповідач на позов жодним чином не відреагував, належних та допустимих доказів відсутності фінансування суду не надав. До того ж, проектні роботи були виконані ФОП Аленьковою О.М. у лютому 2020 року.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ФОП Аленькової О.М. про стягнення з Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області 81 000,00 грн. боргу за договором № 2 на виконання проектних робіт від 10.02.2020 року підлягають задоволенню.

Згідно п. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За приписами ч. 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Щодо судових витрат слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позовні вимоги судом задоволені повністю, тому суд приходить до висновку, що судовий збір у розмірі 2 481,00 грн. слід покласти на відповідача.

Суд роз`яснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Сторони також мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233, 237-238, 252 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Кременчуцької гімназії № 22 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (вул. Шкільна, 16, м. Кременчук, Полтавська область, 39625, ) на користь Фізичної особи-підприємця Аленькової Ольги Миколаївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) заборгованість за договором № 2 на виконання проектних робіт від 10.02.2020 року в розмірі 81 000,00 грн. та понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 2 481,00 грн.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. Копію рішення направити учасникам (сторонам) справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Білоусов С. М.