ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

"27" лютого 2023 р. Справа№ 920/98/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Владимиренко С.В.

Євсікова О.О.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОТЕХНОІНВЕСТ»

на рішення Господарського суду Сумської області від 26.09.2022, повний текст складено 06.10.2022

у справі №920/98/22 (суддя Балац С.В.)

за позовом Керівника Окружної прокуратури міста Суми в інтересах держави в особі позивачів: 1. Північно-східного офісу Держаудитслужби

2. Міністерства освіти і науки України

3. Сумського національного аграрного університету

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОТЕХНОІНВЕСТ»

про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 1 127 983,95 грн

ВСТАНОВИВ:

Керівник Окружної прокуратури міста Суми подав позовну заяву, згідно якої просить суд: визнати недійсними додаткові угоди до договору поставки природного газу № 30-6 від 30.06.2020: № 4 від 31.08.2020, № 6 від 15.09.2020, № 7 від 16.09.2020, № 8 від 28.09.2020, № 9 від 07.10.2020, № 11 від 19.10.2020, № 12 від 21.10.2020, № 13 від 27.10.2020, № 14 від 30.10.2020, № 15 від 03.11.2020, № 16 від 16.11.2020; стягнути з ТОВ «ЕКОТЕХНОІНВЕСТ» на користь Сумського національного аграрного університету надмірно сплачені кошти в сумі 1127983 грн 95 коп.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.06.2022 у справі №910/16554/21 позов задоволено повністю. Визнано недійсними додаткові угоди № 4 від 31.08.2020, № 6 від 15.09.2020, № 7 від 16.09.2020, № 8 від 28.09.2020, № 9 від 07.10.2020, № 11 від 19.10.2020, № 12 від 21.10.2020, № 13 від 27.10.2020, № 14 від 30.10.2020, № 15 від 03.11.2020, № 16 від 16.11.2020 до договору поставки природного газу № 30-6 від 30.06.2020, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКОТЕХНОІНВЕСТ» та Сумським національним аграрним університетом, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОТЕХНОІНВЕСТ» на користь Сумського національного аграрного університету 1127983 грн 95 коп., стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОТЕХНОІНВЕСТ» на користь Сумської обласної прокуратури 44210 грн 76 коп. витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОТЕХНОІНВЕСТ» звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Сумської області від 26.09.2022 у справі №920/98/22 в частині позовних вимог про стягнення 1 127 983,95 грн скасувати та прийняти нове рішення відповідно до якої в частині позовних вимог про стягнення 1 127 983,095 грн, та в частині позовних вимог про визнання додаткової угоди №4 від 31.08.2020 скасувати та прийняти новее відповідно до якої в задоволенні позовних вимог в частині визнання додаткової угоди №4 від 31.08.2020.

Разом з апеляційною скаргою подано клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.11.2022 апеляційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Корсак В.А., судді - Євсіков О.О., Владимиренко С.В.

Після надходження матеріалів справи, розглянувши матеріали апеляційної скарги, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2022 цю апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження. Роз`яснено скаржнику його право на усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали та попереджено скаржника, що невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали є підставою для повернення апеляційної скарги.

28.12.2022 ухвалу суду від 09.12.2022 було здано для доставки (вручення) до відділення Київ - 116 на адресу представника скаржника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОТЕХНОІНВЕСТ» (04080, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, буд. 18/14, офіс 311 (трек-номер 040). Також, дану ухвалу суду було направлено на електронну адресу скаржника - ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

08.02.2023 зазначене поштове відправлення повернуто на адресу суду з позначкою поштової установи - «за закінченням строку зберігання», тобто не отримане особою, яка підписала та подала апеляційну скаргу.

Колегія суддів, дослідивши вказані причини повернення поштових відправлень, враховуючи положення процесуального закону, зазначає про те, що адресат - представник скаржника повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії належним чином, зважаючи на наступне.

Згідно з частинами третьою та сьомою статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Порядок вручення судових рішень визначено у статті 242 Господарського процесуального кодексу України, за змістом частини п`ятої якої учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Частиною одинадцятою статті 242 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з пунктами 3, 4, 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, і які регулюють відносини між ними.

Відповідно до пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Системний аналіз статей 120, 242 Господарського процесуального кодексу України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку свідчить, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (аналогічна позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.01.2020 у справі №910/22873/17 та від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19).

Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

При з`ясуванні даного питання, колегією суддів враховано правову позицію Верховного Суду. Так, Верховний Суд звернув увагу на те що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Оскільки в матеріалах справи відсутні підтвердження наявності порушень оператором поштового зв`язку вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, суд вважає, що факт неотримання скаржником поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за відомою адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, залежав від волевиявлення самого адресата, тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і незвернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення.

З огляду на вищевикладене, судом апеляційної інстанції було вжито всіх необхідних заходів щодо належного повідомлення заявника про стан розгляду його апеляційної скарги.

Іншої адреси, ніж зазначена в апеляційній скарзі, та доданих до неї документів, апелянт суду не повідомляв.

Враховуючи встановлене вище, у суду немає сумніву, що з метою повідомлення заявника була використана правильна адреса.

Згідно з частиною першою статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР, Реєстр), є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України відповідно до Закону України «Про доступ до судових рішень» № 3262-IV від 22.12.2005.

Відтак, особа, яка подала апеляційну скаргу, з метою дотримання своїх процесуальних прав, має стежити за подальшим рухом справи, як шляхом отримання кореспонденції ним або уповноваженим представником, так і за допомогою офіційних джерел, зокрема, ЄДРСР.

Ухвала Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2022 про залишення апеляційної скарги без руху була оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень 13.12.2022, а тому апелянт або його представник міг ознайомитися із змістом зазначеної ухвали щодо усунення недоліків, допущених при поданні апеляційної скарги.

При цьому, суд апеляційної інстанції також враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішеннях у справі «Пономарьов проти України» та у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії», згідно з якою сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами.

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті власних інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04.10.2001 у справі "Тойшлер проти Германії" (Тeuschler v. Germany).

Представник скаржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОТЕХНОІНВЕСТ», враховуючи, що ним було підписано та подано апеляційну скаргу, не був позбавлений об`єктивної можливості дізнатися про рух поданої ним апеляційної скарги відкритим безоплатним цілодобовим доступом до Єдиного державного реєстру судових рішень та скористатись наданими йому процесуальними правами, проте такими можливостями не скористався, недоліків апеляційної скарги не усунув.

Так, колегією залишаючи апеляційну скаргу без руху було встановлено наступне.

Відповідно до п. 1 ст. 256 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

При цьому, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (п. 1 ч. 2 ст. 256 ГПК України).

Статтею 119 ГПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Оскаржуване рішення Господарського суду Сумської області прийнято 26.09.2022, а його повний текст складено 06.10.2022. Відтак, останнім днем на апеляційне оскарження є 26.10.2022, тоді як апеляційна скарга подана до Північного апеляційного господарського суду 31.10.2022, тобто, з пропуском строку на апеляційне оскарження.

У тексті апеляційної скарги міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в обґрунтування якого скаржник зазначає, що про повний текст оскаржуваного рішення йому стало відомо 15.10.2022 з Єдиного державного реєстру судових рішень. При цьому, скаржник зазначає про те, що на момент подання апеляційної скарги повного тексту оскаржуваного рішення він не отримав.

Згідно матеріалів справи, 06.10.2022 повний текст оскаржуваного рішення було надіслано сторонам на вказані ними електронні адреси. Зокрема, скаржнику було надіслано рішення суду від 26.09.2022 на його електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою Господарського суду Сумської області про доставку електронного листа (а.с. 123, т. 2).

Крім того, рішення Господарського суду міста Києва від 01.06.2022, (згідно відомостей з системи діловодства господарських судів) знаходиться в загальному доступі на сайтах судової влади та Єдиного державного реєстру судових рішень, яке було опубліковано 10.06.2022. З огляду на дані обставини, скаржник не був позбавлений подати апеляційну скаргу у встановлені законом процесуальні строки на апеляційне оскарження рішення.

Натомість, апеляційну скаргу подано 31.10.2022 без зазначення обґрунтованих мотивів щодо відсутності можливості подачі цієї апеляційної скарги у процесуальний строк до 26.10.2022. Скаржником в апеляційній скарзі не наведено обґрунтованих підстав також щодо неотримання оскаржуваного рішення суду на його електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1.

Колегія визнала зазначені причини пропуску строку на апеляційне оскарження не поважними з підстав викладених в ухвалі суду від 09.12.2022.

Інших підстав для поновлення пропущеного процесуального строку скаржник не надав шляхом подання заяви про усунення недоліків.

На час постановлення даної ухвали (27.02.2023), протягом встановленого частиною другою статті 174 ГПК України строку (з урахуванням зазначених приписів щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину), а також з урахуванням строку на поштовий перебіг надсилання документів засобами поштового зв`язку, скаржник не усунув недоліки апеляційної скарги шляхом подання відповідної заяви.

Водночас, колегія суддів звертає увагу скаржника, що відповідно до частини першої статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

В даному випадку, дії скаржника, свідчать про те, що останній проявив свідоме неотримання судової кореспонденції, яка направлялася судом апеляційної інстанції за адресою, зазначеною самим скаржником в апеляційній скарзі, та за власним волевиявленням не усунув недоліки, визначені ухвалою суду.

З урахуванням викладеного, скаржник мав достатньо часу для реалізації ним процесуальних прав передбачених ГПК України, зокрема і права на усунення недоліків апеляційної скарги.

Скаржник не проявив особистої старанності при захисті власних інтересів та прийнятті рішення про ініціювання процедури апеляційного оскарження у справі, до того ж стороною, яка не була учасником судового провадження у суді першої інстанції.

На зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись з подіями процесу (рішення ЄСПЛ "Богонос проти Росії" від 05.02.2004).

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії", заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Також у справі "Тойшлер проти Германії" (Тeuschler v. Germany, рішення від 04.10.2001) ЄСПЛ зазначив, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

У кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку, встановити чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з врахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України з 1997 року, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у контексті Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного та обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Рябих проти Росії").

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Пономарьов проти України" (№ 3236/03, від 03.04.2008) вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Можливість відновлення пропущеного процесуального строку пов`язується із наявністю саме поважних причин його пропуску. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції зазначає, що відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким він користується, виходячи із поважності причин пропуску строку. У цьому випадку обставин, які б об`єктивно перешкоджали скаржникові реалізувати своє право на вчасне подання апеляційної скарги не вбачається, а підстави, наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, не є поважними та об`єктивно непереборними і не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, оскільки залежали від бездіяльності самого скаржника.

З огляду на викладене, колегія не знаходить підстав для задоволення клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, оскільки пропуск строку у даному випадку не обумовлений особливими і непереборними обставинами суттєвого та переконливого характеру. При цьому колегія зауважує, що встановлений строк на апеляційне оскарження є обов`язковим і порушення цього строку у даному випадку пов`язано з суб`єктивним ставленням скаржника до зазначених обставин. Процесуальний закон встановлює чіткі наслідки порушення цього строку.

Також у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Мушта проти України" зазначено: "…право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.".

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 261 ГПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо, зокрема, скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи викладене, оскільки інших доводів та доказів щодо наявності причин пропуску процесуального строку з обґрунтуванням їх поважності, які б позбавляли скаржника можливості подати апеляційну скаргу у встановлений ст. 256 ГПК України строк, що могло б бути підставою для відновлення пропущеного процесуального строку, заявлене клопотання не містить, а тому, поважних підстав для відновлення пропущеного строку не вбачається та не встановлено судом апеляційної інстанції.

Зважаючи на викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОТЕХНОІНВЕСТ» на рішення Господарського суду Сумської області від 26.09.2022 у справі №920/98/22.

Керуючись ст. ст. 234, 256, 261 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОТЕХНОІНВЕСТ» про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Сумської області від 26.09.2022 у справі №920/98/22.

2. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОТЕХНОІНВЕСТ» на рішення Господарського суду Сумської області від 26.09.2022 у справі №920/98/22.

3. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОТЕХНОІНВЕСТ» на рішення Господарського суду Сумської області від 26.09.2022 у справі №920/98/22 та додані до неї матеріали повернути скаржнику.

4. Копію ухвали Північного апеляційного господарського суду надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку, передбаченому ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді С.В. Владимиренко

О.О. Євсіков