06.02.2023Справа № 910/7794/22
За клопотанням Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕРЕСТ ЗАХІД"
про ухвалення додаткового рішення
у справі № 910/7794/22
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕРЕСТ ЗАХІД"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕНДІ"
про стягнення 243 365,09 грн
Суддя Удалова О.Г.
Секретар судового засідання Бенчук О.О.
Представники сторін:
від позивача Костинчук П.М.
від відповідача не з`явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/7794/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕРЕСТ ЗАХІД" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕНДІ" про стягнення 243 365,09 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.12.2022 позов задоволено частково, закрито провадження в частині стягнення основного боргу в розмірі 47 925,42 грн, присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 68643,87 грн основного боргу, 40 231,02 грн пені, 15 509,68 грн 3% річних, 71 055,10 грн інфляційних втрат 2 931,60 грн судового збору.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕРЕСТ ЗАХІД" з дотриманням встановленого процесуальним законодавством строку надійшла заява про ухвалення рішення про розподіл судових витрат, в якій останній просить суд стягнути з відповідача у даній справі витрати на правничу допомогу в розмірі 36 471,40 грн.

Ухвалою суду від 23.01.2023 розгляд вказаного клопотання призначено в судовому засіданні на 06.02.2023, а також запропоновано відповідачу надати письмові пояснення, заперечення по суті заяви позивача про розподіл судових витрат.

У судовому засіданні представник позивача вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення підтримав, представник відповідача в судове засідання не з`явився.

Проте в раніше поданих заявах по суті відповідач просив зменшити розмір витрат на правничу допомогу, посилаючись на те, що дана справа є нескладною та фактично зводиться до написання вимоги та позовної заяви.

При цьому після проведення судового засідання 06.02.2023 від відповідача через електронну пошту надійшло не підписане електронним підписом клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Враховуючи належне повідомлення учасників справи про розгляд заяви щодо розподілу судових витрат, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення за наявними матеріалами.

Приймаючи додаткове рішення у справі № 910/7794/22, суд виходив з наступного.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з положеннями ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, а також витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Так, заява про ухвалення додаткового рішення подана відповідачем в строк, встановлений вищевказаною нормою (здано до відправлення відділенню поштового зв`язку 02.01.2023)

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні, а також порядок і умови надання правової допомоги, права й обов`язки адвокатів визначаються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Так, у позовній заяві в попередньому (орієнтованому) розрахунку судових витрат зазначалось про понесення витрат на правничу допомогу, орієнтований розмір яких може становити 36 471,40 грн.

На підтвердження понесення таких витрат позивачем надано:

- договір від 08.06.2022, укладений між Адвокатським бюро «Павла Костинчука» (далі - адвокатське бюро) та позивачем (далі - клієнт);

- акт про надання правничої допомоги від 30.12.2022;

- рахунок № 1 від 28.06.2022 на суму 18 235,70 грн;

- рахунок № 2 від 12.08.2022 на суму 18 235,70 грн;

- виписку з банківського рахунку Адвокатського бюро «Павла Костинчука», яка підтверджує перерахування позивачем на користь адвокатського бюро грошових коштів, а саме 29.06.2022 в сумі 18 235,70 грн та 12.08.2022 в розмірі 18 235,70 грн.

Оцінивши подані докази, суд зазначає про наступне.

Відповідно до укладеного між позивачем та адвокатським бюро договору 08.06.2022 останнє зобов`язалось надати клієнту правничу допомогу шляхом: дослідження документів стосовно неналежного виконання відповідачем зобов`язань перед клієнтом за договором поставки від 22.06.2020 № 15/07; у разі неповного погашення відповідачем клієнту заборгованості у визначений у вимозі строк - шляхом підготовки та подання позовної заяви клієнта до Господарського суду міста Києва та подання до суду позовної заяви; здійснення адвокатом представництва клієнта в суді.

Згідно з п. 3.3 договору клієнт зобов`язується оплатити адвокатському бюро правничу допомогу в порядку, передбаченому договором.

Як погоджено в п. 4.1 договору, гонорар адвокатського бюро за цим договором становить 12% (без ПДВ) від розміру заборгованості боржника перед клієнтом станом на день здійснення адвокатським бюро первинного розрахунку розміру заборгованості боржника перед клієнтом. Порядок виплати за надання правничої допомоги визначається наступним чином:

У строк протягом 3 робочих днів від дня здійснення бюро первинного розрахунку розміру заборгованості боржника перед клієнтом та від дня отримання від адвокатського бюро відповідного рахунку клієнт зобов`язується сплатити першу частину гонорару в розмірі 50% гонорару.

У строк протягом 3 робочих днів від дати підготовки проекту позовної заяви клієнта до боржника щодо стягнення заборгованості та від дня отримання від бюро відповідного рахунку клієнт зобов`язується сплатити бюро другу частину гонорару в розмірі 50% гонорару (п.п. 4.1.1, 4.1.2 договору).

Згідно з п. 4.1.3 договору у строк протягом 3 робочих днів від дня подання клієнтом до Господарського суду міста Києва кожної заяви клієнта про збільшення позовних вимог клієнта до боржника у справі, клієнт зобов`язується сплачувати адвокатському бюро додаткові гонорари в розмірі 12% від розміру збільшення позовних вимог.

Відповідно до п. 6 договору вказаний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та залишається в силі протягом періоду надання правничої допомоги, зазначено в п. 1 цього договору.

Як вбачається з акту про надання правничої допомоги, адвокатським бюро надано, а відповідачем прийнято послуги, зокрема:

- дослідження документів;

- у період з 21.06.2022 по 28.06.2022 здійснення розрахунку простроченої заборгованості боржника перед клієнтом, яка станом на 28.06.2022 (день здійснення бюро первинного розрахунку розміру заборгованості) складала 303 928,35 грн, з яких 186 569,29 грн основного боргу, 40 231,26 грн пені, 14 049,77 грн 3% річних та 63 078,26 грн втрат від інфляції;

- підготовка досудової вимоги, підготовка позовної заяви та її направлення;

- дослідження відзиву на позов та ухвали суду від 04.10.2022 у даній справі;

- підготовка та подання відповіді на відзив;

- участь в судових засіданнях у справі № 910/7794/22.

Загалом згідно з вказаним актом бюро та позивач розрахували кількість час/годин надання бюро правничої допомоги позивачу тривалістю 62,75 час/годин. Також вказаним актом погоджено розмір гонорару у фіксованому вигляді відповідно до п. 4.1 договору в сумі 36 471,40 без ПДВ, які, як підтверджується виписками з рахунку бюро, були оплачені позивачем.

В обґрунтування підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу відповідач вказує на те, що дана справа не є складною та фактично зводиться до написання вимоги та позовної заяви.

Суд не погоджується з вказаними доводами відповідача з огляду на те, що відповідач також скористався послугами адвоката для представництва інтересів відповідача в суді, уклавши 18.10.2022 договір з адвокатом Латою Н.Ф.

Крім того, саме відповідачем подано клопотання про розгляд даної справи в судовому засідання з повідомленням (викликом) представників сторін, яке мотивовано тим, що відповідач має бажання скористатись своїм правом на надання пояснень по суті спору в судовому засіданні, в т.ч. щодо встановлення вартості повернутого товару.

Також суд зазначає, що дана справа не є простою, позаяк в процесі розгляду справи між сторонами виявились суперечки щодо вартості товару, який був повернутий відповідачем позивачу.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (аналогічний висновок викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 159/583/19).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (такий висновок міститься в п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, в п. 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, п. 24 додаткової постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.02.2022 у справі № 903/326/21).

Водночас, в пункті 6.1 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, що "під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи", колегія суддів вважає, що висновки судів про частково відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав непов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчить про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання відповідачів про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У такому разі, суди мають таке право відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України та висновків об`єднаної палати про те, як саме повинна застосовуватися відповідна норма права.

При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited" проти України» від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухвалення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Водночас, суд вважає, що розмір витрат на правничу допомогу в сумі 36 471,40 грн, який заявлений відповідачем до стягнення з позивача, є завищеним з огляду на наступне.

Так, суму сторонами погоджено у фіксованому розмірі 12% (без ПДВ) від розміру заборгованості боржника перед клієнтом станом на день здійснення адвокатським бюро первинного розрахунку розміру заборгованості боржника перед клієнтом.

У той же час, розмір заявлених позивачем у даній справі позовних вимог становив 243 365,09 грн з яких 116 569,29 грн - основний борг, 40 231,02 грн - пеня, 15 509,68 грн 3% річних та 71 055,10 грн - втрати від інфляції.

За вказаних обставин, враховуючи, що судом задоволено саме такі вимоги (з урахуванням закриття провадження у даній справі в частині стягнення з відповідача 47 925,42 грн основного боргу, у зв`язку з їх сплатою відповідачем після відкриття провадження у справі), суд вважає, що обґрунтованим до відшкодування є розмір гонорару, який має вираховуватись з суми заявлених позовних вимог, зважаючи на те, що така сума була відомою позивачу станом на момент звернення до суду з позовом.

Крім того, суд зазначає, що заявлення до стягнення розміру витрат на правничу допомогу, вирахувану від розміру заборгованості боржника перед клієнтом станом на день здійснення адвокатським бюро первинного розрахунку розміру заборгованості боржника перед клієнтом, є безпідставним, оскільки такий розрахунок не може вважатись обґрунтованим, крім того, така сума може змінюватись в залежності від відносин сторін (сплата заборгованості, прощення боргу в цілому або ж в частині, зарахування вимог тощо).

Таким чином, суд вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню в розмірі 29 203,81 грн (12% від суми заявлених позивачем позовних вимог 243 365,09), а у задоволенні заяви в частині покладення на відповідача гонорару в розмірі 7 267,59 грн суд відмовляє, залишаючи такі витрати за позивачем.

Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 221, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Берест Захід" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі № 910/7794/22 задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕНДІ" (02002, м. Київ, вул. Челябінська, буд. 17, кв. 91, код 38014161) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕРЕСТ ЗАХІД" (81750, Львівська обл., Стрийський р-н, вул. В. Чорновола, буд. 17, код 43034965) витрати на правничу допомогу в розмірі 29 203,81 грн (двадцять дев`ять тисяч двісті три грн 81 коп.).

3. У задоволенні іншої частини заяви відмовити.

4. Після набрання додатковим рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 28.02.2023.

Суддя О.Г. Удалова