ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"28" лютого 2023 р. Справа № 924/814/22

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Заверухи С.В., за участю секретаря судового засідання Тлусти У.О., розглянувши у залі судового засідання № 205 справу

за позовом державного підприємства "Хмельницьке", с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області

до товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницьке", с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Фонду державного майна України, м. Київ

про витребування з незаконного володіння приміщення гаражів загальною площею 460,8 кв.м, яке знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :03:007:1058

про витребування з незаконного володіння приміщення сушильного навісу для зерна загальною площею 722,1 кв.м, яке знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :03:007:1058,

Представники сторін:

позивача: Хабаль М.Й. - голова комісії з припинення (присутній в судовому засіданні 21.02.2023 р.)

відповідача: Керницька О.В. - представник згідно ордеру (присутній в судовому засіданні 21.02.2023 р.)

третьої особи: Стецюк Т.Л. - представник згідно виписки

Рішення ухвалюється 28.02.2023р., оскільки у судовому засіданні 21.02.2023р. оголошувалась перерва.

У судовому засіданні 28.02.2023 року відповідно до ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Процесуальні дії по справі.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 23.11.2022р. відкрито провадження у справі № 924/814/22 в порядку розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання по справі, надано строк для подання відзиву та відповіді на відзив.

Ухвалою суду від 09.12.2022р. об`єднано судові провадження у справах № 924/814/22 та № 924/854/22 в одне судове провадження з присвоєнням номеру № 924/814/22.

Ухвалою суду від 09.01.2023р. продовжено строк підготовчого провадження у справі № 924/814/22 на 30 днів та залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Фонд державного майна України.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 31.01.2023р. закрито підготовче провадження у справі № 924/814/22 та призначено справу до судового розгляду по суті.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Державне підприємство "Хмельницьке" звернулося до суду з позовом про витребування з незаконного володіння приміщення гаражів загальною площею 460,8 кв.м та приміщення сушильного навісу для зерна загальною площею 722,1 кв.м, які знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :03:007:1058, власником якої є держава Україна, а законним землекористувачем державне підприємство "Хмельницьке". В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, зокрема, що державне підприємство "Хмельницьке" незаконно передало у власність товариству з обмеженою відповідальністю "Хмельницьке" приміщення гаражів загальною площею 460,8 кв.м та приміщення сушильного навісу для зерна загальною площею 722,1 кв.м згідно договорів купівлі-продажу. Вказані приміщення знаходяться на земельній ділянці з кадастровим номером :03:007:1058, законним землекористувачем якої, як вважає позивач, є державне підприємство "Хмельницьке". Крім того, позивач стверджує, що договори купівлі-продажу є нікчемними, оскільки: державне підприємство "Хмельницьке" не отримувало жодних коштів згідно договорів про фінансову допомогу на зворотній основі; відповідач не мав повноважень на продаж майна без письмової згоди власника; порушено Порядок відчуження об`єктів державної власності, затверджений постановою КМУ від 06.06.2007р. № 803 (відчуження майна здійснюється шляхом його продажу на електронному аукціоні); спірні приміщення вибули з володіння державного підприємства поза волею дійсного власника (держави Україна), що дає право позивачу витребувати майно як законному володільцю та користувачу; право власності за покупцем (відповідачем) на спірні приміщення набуто всупереч Закону.

14.02.2023р. представником позивача подано до суду письмовий виступ в дебатах, у якому викладено, зокрема, що строк заявлення кредитором ТОВ "Хмельницьке" своїх вимог до ДП "Хмельницьке" був встановлений строком на два місяці у відповідності до наказу Фонду державного майна України № 1271 від 10.08.2009р., тобто до 10.10.2009р. Цей строк ніким не продовжувався, жодних доказів про те, що ТОВ "Хмельницьке" зверталось з таким клопотанням до суду не надано. Крім того, на виконання договору купівлі-продажу ДП "Хмельницьке" не отримувало жодних грошей і фактично цей договір є фраудаторним, тобто направлений на спотворення права і законного заволодіння майном держави Україна. Також позивачем відмічено, що такий договір є нікчемним згідно ч.ч. 1, 2 ст. 228 ЦК України, оскільки спрямований на незаконне заволодіння майном державної власності.

У заявленому представником позивача усному клопотанні про витребування оригіналів платіжних доручень суд відмовляє, оскільки вказані платіжні доручення, кошти за якими були сплачені відповідачем позивачу на виконання договорів фінансової допомоги на зворотній основі від 02.12.2008р., від 22.05.2009р., не є підставою заявленого позивачем позову у даній справі. Крім того, судом в судовому засіданні було оглянуто платіжні доручення з мокрою печаткою банку (без підпису).

Представником відповідача надано суду відзив на позовну заяву від 13.12.2022р., у якому просить суд відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначає, зокрема, що твердження позивача щодо неотримання жодних коштів від товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницьке" за договорами про фінансову допомогу на зворотній основі є хибними та спростовуються долученими відповідачем до матеріалів справи платіжними дорученнями, що підтверджують виконання умов вищевказаних договорів зі сторони відповідача. Також відповідачем відзначено, що, оскільки при укладанні договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 12.09.2013р. голова комісії з припинення Марцинюк В.М. діяв на підставі наказу Фонду державного майна України № 554 від 23.04.2013р., а відомості про нього, як голови комісії з припинення були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у відповідача були відсутні підстави вважати, що Марцинюк В.М. не мав повноважень на укладення відповідного договору. Крім того, відповідач вказує на те, що позивачем обрано неефективний спосіб захисту, оскільки договір купівлі-продажу не містить ознак нікчемності правочину, а його дійсність позивачем в судовому порядку не оспорюється. Також відповідач зауважує, що при укладенні договору купівлі-продажу державне підприємство "Хмельницьке" діяло в особі голови комісії з припинення юридичної особи Марцинюка В.М., який діяв на підставі Статуту та наказу ФДМ України № 554 від 23.04.2013р., а отже вказаний правочин відбувся з волі позивача. Товариство з обмеженою відповідальністю "Хмельницьке" є добросовісним набувачем нежитлового приміщення, оскільки набуло право власності за оплатним договором, який нотаріально завірений, підписаний уповноваженими представниками сторін, укладений з волі позивача. Разом з тим, відповідач звертає увагу суду на те, що позивач не є постійним землекористувачем земельної ділянки кадастровий номер :03:007:1058, оскільки Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою № 333981 від 05.12.2011р. скасований. Також відповідач просить суд застосувати строк позовної давності, так як договір купівлі-продажу був укладений 12.09.2013р.

Також у відзиві від 26.12.2022р. представником відповідача доповнено, що, оскільки державне підприємство "Хмельницьке" мало кредиторську заборгованість перед товариством з обмеженою відповідальністю "Хмельницьке" у сумі 594000,00 грн, а саме державне підприємство "Хмельницьке" перебувало в процесі ліквідації, голова комісії з припинення Марцинюк В.М. діяв в межах своїх повноважень відповідно до ЦК України, та статуту, а також на підставі рішення зборів членів комісії з припинення ДП "Хмельницьке" стосовно відчуження об`єктів нерухомості в рахунок кредиторської заборгованості.

21.02.2023р. Фондом державного майна України подано пояснення, у яких просить суд задовольнити позовні вимоги державного підприємства "Хмельницьке". В обґрунтування своєї позиції третя особа посилається на ч. 5 ст. 75 ГК України, відповідно до якої відчуження нерухомого майна здійснюється за умови додаткового погодження в установленому порядку з Фондом державного майна України. Однак, у Фонду відсутня інформація та документи щодо прийняття рішення стосовно надання згоди на відчуження майна ДП "Хмельницьке". Отже, на час укладення договорів купівлі-продажу законодавцем чітко було визначено порядок відчуження державного майна, яке перебуває у господарському віданні державних підприємств, вказані нормативно-правові акти є загальнодоступними і відповідач мав можливість з ними ознайомитись при здійсненні правочину та був зобов`язаний їх виконувати. Однак, в порушення вищезазначених норм законодавства договори були укладено, а державне майно відчужене поза волею власника. Також вказано на те, що договори купівлі-продажу від 12.09.2013р. укладено особою, яка не мала на момент вчинення правочину достатньої цивільної дієздатності, державне майно вибуло поза волею власника, а отже є всі підстави для визнання договорів купівлі-продажу недійсними.

Представником відповідача подано клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача, проти задоволення позову заперечує та просить суд відмовити у позові.

Представником позивача подано суду письмовий виступ на дебатах, згідно з яким просить суд задоволити позовні вимоги.

Перелік обставин, які є предметом доказування; та доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність даних обставин.

Наказом Міністерства аграрної політики України № 878 від 10.12.2007р. затверджено статут державного підприємства "Хмельницьке", відповідно до п. 1.1. якого державне підприємство "Хмельницьке" розпорядженням Кабінету Міністрів України від 13.04.2007р. № 158-р "Про внесення до сфери управління Мінагрополітики державних підприємств, що займаються виробництвом лікарської сировини" віднесено до сфери управління Мінагрополітики, наказом Міністерства аграрної політики України від 18.07.2007р. № 514 "Про прийняття державних підприємств, що займаються виробництвом лікарської сировини, до сфери управління Мінагрополітики" прийнято до сфери управління Мінагрополітики, наказом Міністерства аграрної політики України від 06.12.2007р. № 868 "Про перейменування підприємств, що займаються виробництвом лікарської сировини" перейменований держгосп "Хмельницький" у державне підприємство "Хмельницьке".

Підприємство засноване на державній власності та підпорядковане Міністерству аграрної політики України (орган управління майном) та підзвітне йому.

Відповідно до п. 1.4. статуту підприємство є державним унітарним комерційним підприємством. Підприємство є юридичною особою по законодавству України.

Згідно п. 1.7. статуту підприємство не несе відповідальності за зобов`язаннями органу управління майном і держави, а орган управління майном і держава не несуть відповідальності за зобов`язаннями підприємства.

Підприємство несе відповідальність за наслідки своєї діяльності усім належним йому майном на праві господарського відання майном згідно чинного законодавства (п. 1.8. статуту).

У відповідності до п. 3.1. статуту для забезпечення діяльності підприємства органом управління майном створений статутний фонд у розмірі 1079,5 тис.грн, який становить основні фонди та оборотні засоби, а також інші цінності, вартість яких відображається у самостійному балансі підприємства.

Як передбачено п. 3.3. договору, виробничі і невиробничі фонди, а також інші цінності, вартість яких відображена в самостійному балансі підприємства, становлять майно підприємства, яке є державною власністю і закріплюється за ним на праві господарського відання.

Пунктом 3.5. статуту передбачено, що підприємство не має права безоплатно передавати належне йому майно іншим юридичним особам чи громадянам, крім випадків, передбачених законом. Відчужувати майнові об`єкти та земельні ресурси, що належать до основних фондів, підприємство має право лише за попередньою згодою органу управління майном, до сфери управління якого воно належить, і лише на конкурентних засадах, якщо інше не встановлено законом. Розпоряджатися у інший спосіб майном, що належить до основних фондів підприємство має право лише у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Господарським кодексом України та іншими законами.

Відповідно до п. 3.6. статуту кошти, одержані від продажу майнових об`єктів, що належать до основних фондів, використовуються підприємством відповідно до затвердженого фінансового плану.

Згідно п. 3.7. статуту підприємство звітує перед органом управління майном за використання коштів, отриманих від реалізації об`єктів державної власності.

У відповідності до п. 5.3. статуту директор підприємства самостійно вирішує питання діяльності підприємства за винятком тих, що визначені компетенцією органу управління майном.

Як передбачено п. 7.1. статуту, ліквідація та реорганізація (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) підприємства здійснюється за рішенням органу управління майном або господарського суду згідно з чинним законодавством.

Пунктом 7.2. статуту передбачено, що ліквідація підприємства проводиться затвердженою ліквідаційною комісією, яка утворюється органом управління майном. До складу ліквідаційної комісії входять представники органу управління майном та підприємства.

З моменту призначення ліквідаційної комісії до неї переходять повноваження по управлінню підприємством. Ліквідаційна комісія складає проміжний та ліквідаційний баланси підприємства і подає його органу, який призначив ліквідаційну комісію.

Підприємство є ліквідованим з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про припинення його діяльності (п. 7.5. статуту).

Згідно наказу Фонду державного майна України № 125 від 11.09.2008р. вирішено, зокрема: приватизувати майно державного підприємства "Хмельницьке"; дату оцінки та дату інвентаризації майна державного підприємства "Хмельницьке" призначити на 30.09.2008р.

03.12.2008р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Хмельницьке" (позикодавець) та державним підприємством "Хмельницьке" (позичальник) укладено договір про фінансову допомогу на зворотній основі, відповідно до п. 1.1. якого за цим договором позикодавець передав у власність позичальнику частинами грошові кошти у розмірі, що обумовлені цим договором, а позичальник зобов`язувався повернути таку суму грошових коштів у порядку та на умовах, визначених договором.

Відповідно до п. 2.1. договору розмір фінансової допомоги (позики) за цим договором становить 544000,00 грн.

Згідно п. 3.1. договору позикодавець надає фінансову допомогу (позику) на вимогу позичальника, частинами, протягом певного часу, починаючи з 04.12.2008р. по 03.05.2009р., яка перераховується з розрахункового рахунку позикодавця на розрахунковий рахунок позичальника.

У відповідності до п.п. 4.1., 4.2. договору строк надання фінансової допомоги (позики) позичальнику становить 17 місяців з моменту підписання сторонами цього договору. Остаточною датою повернення фінансової допомоги (позики) є 03.05.2009 року.

На виконання договору фінансової допомоги на зворотній основі від 03.12.2008р. товариством з обмеженою відповідальністю "Хмельницьке" перераховано державному підприємству "Хмельницьке" 544000,00 грн згідно платіжних доручень: № 21 від 04.12.2008р. на суму 110000,00 грн, № 21 від 16.12.2008р. на суму 140000,00 грн, № 35 від 25.12.2008р. на суму 35000,00 грн, № 46 від 30.01.2009р. на суму 125000,00 грн, № 47 від 04.02.2009р. на суму 34000,00 грн, № 63 від 25.03.2009р. на суму 50000,00 грн, № 69 від 15.04.2009р. на суму 50000,00 грн.

22.05.2009р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Хмельницьке" (позикодавець) та державним підприємством "Хмельницьке" (позичальник) укладено договір про фінансову допомогу на зворотній основі, відповідно до п. 1.1. якого за цим договором позикодавець передав у власність позичальнику частинами грошові кошти у розмірі, що обумовлені цим договором, а позичальник зобов`язувався повернути таку суму грошових коштів у порядку та на умовах, визначених договором.

Відповідно до п. 2.1. договору розмір фінансової допомоги (позики) за цим договором становить 50000,00 грн.

Згідно п. 3.1. договору позикодавець надає фінансову допомогу (позику) на вимогу позичальника грошовими коштами, які 22.05.2009р. перераховуються з розрахункового рахунку позикодавця на розрахунковий рахунок позичальника.

У відповідності до п.п. 4.1., 4.2. договору строк надання фінансової допомоги (позики) позичальнику становить 11 місяців з моменту підписання сторонами цього договору. Остаточною датою повернення фінансової допомоги (позики) є 03.05.2010 року.

На виконання договору фінансової допомоги на зворотній основі від 22.05.2009р. товариством з обмеженою відповідальністю "Хмельницьке" перераховано державному підприємству "Хмельницьке" 50000,00 грн згідно платіжного доручення № 76 від 22.05.2009р.

Згідно наказу Фонду державного майна України № 1113 від 21.07.2009р. вирішено: прийняти рішення про припинення юридичної особи державне підприємство "Хмельницьке" у процесі приватизації шляхом перетворення його у колективне сільськогосподарське підприємство; розпочати процедуру припинення юридичної особи державного підприємства "Хмельницьке"; департаменту реформування власності (Красовський В.А.) у 20-денний термін забезпечити утворення комісії з припинення юридичної особи державного підприємства "Хмельницьке" та негайне повідомлення відповідного органу, що здійснює державну реєстрацію, який вносить до єдиного державного реєстру відомості про те, що юридична особа перебуває у процесі припинення.

Відповідно до Державного акта на право постійного користування земельною ділянкою серія № ЯЯ 333981 від 05.12.2011р. державне підприємство "Хмельницьке" на підставі розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації від 07.11.2011р. № 1563/11 є постійним користувачем земельною ділянкою, площею 7,6461 га, що розташована за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, Лісовогринівецька сільська рада, за межами населеного пункту. Цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У відповідності до наказу Фонду державного майна України № 554 від 23.04.2013р. вирішено, зокрема: затвердити комісію з припинення юридичної особи державного підприємства "Хмельницьке", розташованого за адресою: 31340, Хмельницька обл., Хмельницький район, с. Лісові Гринівці, вул. Центральна, 4, у складі: Марцинюк В.М. (голова), Шлапак Ю.А., Корогода І.В., Площинський В.В. (члени).

Згідно акта звірки взаємних розрахунків від 25.04.2013р., підписаного представниками сторін, станом на 25.04.2013р. заборгованість державного підприємства "Хмельницьке" перед товариством з обмеженою відповідальністю "Хмельницьке" становить 594000,00 грн.

У відповідності до свідоцтва на право власності на нерухоме майно № 8126736 від 18.08.2013р. об`єкт нерухомого майна приміщення, гаражів, що розташовані за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький район, с. Лісові Гринівці, вул. Центральна, 4, перебуває у державній власності державного підприємства "Хмельницьке".

Відповідно до свідоцтва на право власності на нерухоме майно № 8126979 від 18.08.2013р. об`єкт нерухомого майна приміщення, сушильного навісу для зерна, що розташовані за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький район, с. Лісові Гринівці, вул. Центральна, 4, перебуває у державній власності державного підприємства "Хмельницьке".

Згідно протоколу зборів членів комісії з припинення ДП "Хмельницьке" від 28.08.2013р., вирішено, зокрема: відчужити товариству з обмеженою відповідальністю "Хмельницьке" в рахунок кредиторської заборгованості будівлю зерноскладу вартістю 77198,60 грн, сушильний навіс для зерна вартістю 78925,50 грн, будівлю складу будматеріалів та міндобрив вартістю 48387,10 грн, приміщення сільськогосподарських машин вартістю 118841,90 грн, приміщення складу запчастин вартістю 23390,20 грн, приміщення гаражів вартістю 50365,40 грн, приміщення кімнати безпеки руху вартістю 4984,10 грн, приміщення сушки вартістю 30134,00 грн, приміщення сушки вартістю 80925,70 грн, всього майна на суму 513153,00 грн; доручити голові комісії з припинення юридичної особи ДП "Хмельницьке" Марцинюку В.М., підписувати договори купівлі-продажу будівель ДП "Хмельницьке" в рахунок кредиторської заборгованості перед ТОВ "Хмельницьке".

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 877521 від 01.09.2013р. державне підприємство "Хмельницьке" є власником об`єкта нерухомого майна - приміщення, гаражів площею 460,8 кв.м, що розташовані за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький район, с. Лісові Гринівці, вул. Центральна, 4.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 877521 від 01.09.2013р. державне підприємство "Хмельницьке" є власником об`єкта нерухомого майна - приміщення, сушильного навісу для зерна площею 722,1 кв.м, що розташовані за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький район, с. Лісові Гринівці, вул. Центральна, 4.

12.09.2013р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Хмельницьке" (покупець) та державним підприємством "Хмельницьке" (продавець) укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, відповідно до п. 1.1. якого продавець зобов`язується передати покупцю у власність в рахунок погашення зобов`язань, а покупець зобов`язується прийняти майно.

Об`єктом купівлі-продажу (надалі об`єкт) є: приміщення гаражів загальною площею 460,8 кв.м, що розташоване за адресою: с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області, вул. Центральна, буд. № 4.

Відчужуваний об`єкт належить продавцю державному підприємству "Хмельницьке", на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Реєстраційною службою Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області 18.08.2013р. (державний реєстратор Ачкасов Д.Ю.), індексний № 8126736.

Відповідно до витягу з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний № 8126736, виданого Реєстраційною службою Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області 01.09.2013р., яким підтверджується право власності на нерухоме майно та здійснення державної реєстрації права власності, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 50.

Відповідно до Звіту з незалежної оцінки, вид. Хмельницькою філією товариством з обмеженою відповідальністю "Центр експертиз та бізнесу "Капітал Інвест" 23.08.2013р. вартість об`єкта складає 50365,40 грн.

Об`єкт, що відчужується розташований на земельній ділянці загальною площею 7,6461 га, яка перебуває в користуванні продавця, відповідно до Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою Серії ЯЯ № 333981, вид. Хмельницькою районною державною адміністрацією Хмельницької області 05.12.2011р., на підставі Розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації № 1563/11 від 07.11.2011р. та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на праві постійного користування землею, договорів оренди землі за № 00004.

Ціна договору складає 50365,40 грн, в тому числі ПДВ.

Згідно п. 2.1. договору за домовленістю між сторонами проведення розрахунку підтверджується актом взаємозвірки.

У відповідності до п. 3.1. договору передача об`єкта здійснюється продавцем покупцю в 5-денний термін з підписання цього договору.

Як передбачено п. 3.2. договору, передача об`єкта продавцем і прийняття об`єкта покупцем підтверджується відповідним актом прийому-передачі, який підписується представниками сторін.

12.09.2013р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Хмельницьке" (покупець) та державним підприємством "Хмельницьке" (продавець) укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, відповідно до п. 1.1. якого продавець зобов`язується передати покупцю у власність в рахунок погашення зобов`язань, а покупець зобов`язується прийняти майно.

Об`єктом купівлі-продажу (надалі об`єкт) є: приміщення сушильного навісу для зерна загальною площею 722,1 кв.м, що розташоване за адресою: с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області, вул. Центральна, буд. № 4.

Відчужуваний об`єкт належить продавцю державному підприємству "Хмельницьке", на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Реєстраційною службою Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області 18.08.2013р. (державний реєстратор Ачкасов Д.Ю.), індексний № 8126979.

Відповідно до витягу з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний № 8771127, виданого Реєстраційною службою Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області 01.09.2013р., яким підтверджується право власності на нерухоме майно та здійснення державної реєстрації права власності, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 50.

Відповідно до Звіту з незалежної оцінки, вид. Хмельницькою філією товариством з обмеженою відповідальністю "Центр експертиз та бізнесу "Капітал Інвест" 23.08.2013р. вартість об`єкта складає 78925,50 грн.

Об`єкт, що відчужується розташований на земельній ділянці загальною площею 7,6461 га, яка перебуває в користуванні продавця, відповідно до Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою Серії ЯЯ № 333981, вид. Хмельницькою районною державною адміністрацією Хмельницької області 05.12.2011р., на підставі Розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації № 1563/11 від 07.11.2011р. та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на праві постійного користування землею, договорів оренди землі за № 00004.

Ціна договору складає 78925,50 грн, в тому числі ПДВ.

Згідно п. 2.1. договору за домовленістю між сторонами проведення розрахунку підтверджується актом взаємозвірки.

У відповідності до п. 3.1. договору передача об`єкта здійснюється продавцем покупцю в 5-денний термін з підписання цього договору.

Як передбачено п. 3.2. договору, передача об`єкта продавцем і прийняття об`єкта покупцем підтверджується відповідним актом прийому-передачі, який підписується представниками сторін.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 21.12.2020р. у справі № 924/971/20 за позовом державного підприємства Радгосп "Лісовогринівецький" до 1. Державного підприємства "Хмельницьке"; 2. Хмельницька районна державна адміністрація за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.02.2021р., визнано недійсним розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації № 1563/11 від 07.11.2011р., яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право постійного користування ДП "Хмельницьке" на земельні ділянки на території Лісовогринівецької сільської ради; визнано недійним, виданий державним підприємством "Хмельницьке", Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,6461 га, у межах згідно з планом на території Лісовогринівецької сільської ради, серія ЯЯ № 333981 від 05.12.2011р.; Скасовано в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :03:007:1058, площею 7,6461 га, що розташована за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький район, Лісовогринівецької сільської ради та державну реєстрацію права постійного користування земельної ділянки згідно Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серія ЯЯ № 333981 від 05.12.2011р.

Фондом державного майна України листами від 08.02.2022р. № 10-52-2459, від 11.02.2022р. № 10-52-3201 повідомлено голову комісії з припинення юридичної особи державного підприємства "Хмельницьке", що, здійснюючи свою діяльність у межах повноважень, визначених законодавчими актами України, Фонд надає дозвіл (погодження) на відчуження державного майна суб`єктів господарювання лише у випадках та порядку, встановлених законодавством України. Фонд відповідно до Порядку відчуження об`єктів державної власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.06.2007р. № 803, в період з 01.01.2008р. по 31.12.2014р. не готував рішень щодо надання погодження на відчуження нерухомого майна ДП "Хмельницьке" та, як наслідок, відсутня інформація щодо надання голові комісії з припинення ДП "Хмельницьке" Марцинюку В.М. або директору зазначеного підприємства довіреностей з повноваженнями на відчуження нерухомого майна.

Відповідно до інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 28.09.2022р. земельна ділянка з кадастровим номером № :03:007:1058 площею 7,6461 га, розташована за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький район, Лісовогринівецька сільська рада, перебуває у державній власності державного підприємства "Хмельницьке".

Товариством з обмеженою відповідальністю "Хмельницьке бюро нерухомості" на замовлення товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницьке" виготовлено висновок про вартість майна № 070223/1 від 07.02.2023р., відповідно до якого ринкова вартість приміщення гаражів загальною площею 460,8 м.кв., що розташоване за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, с. Лісові Гринівці, вул. Центральна, 4, становить 1853560,00 грн.

Згідно Технічного паспорта на приміщення гаражів, розташованого у с. Лісові Гринівці, вул. Центральна, 4, виготовленого 16.06.2021р. на замовлення товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницьке", загальна площа нерухомості становить 460,8 кв.м.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Хмельницьке бюро нерухомості" на замовлення товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницьке" виготовлено висновок про вартість майна № 070223/5 від 07.02.2023р., відповідно до якого ринкова вартість приміщення сушильного навісу для зерна загальною площею 722,1 м.кв., що розташоване за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, с. Лісові Гринівці, вул. Центральна, 4, становить 2640575,00 грн

Відповідно до Технічного паспорта на приміщення сушильного навісу для зерна, розташованого у с. Лісові Гринівці, вул. Центральна, 4, виготовленого 16.06.2021р. на замовлення товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницьке", загальна площа нерухомості становить 722,1 кв.м.

Крім того, в матеріалах справи наявні копії: кадастрового плану земельної ділянки кадастровий номер № :03:007:1058; Витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 22.08.2022р., від 13.12.2022р.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів (визнання більш вірогідними), аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 167 ЦК України визначено, що держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин. Держава може створювати юридичні особи публічного права (державні підприємства, навчальні заклади тощо) у випадках та в порядку, встановлених Конституцією України та законом.

Частинами 1-4, 9 ст. 73 ГК України визначено, що державне унітарне підприємство утворюється компетентним органом державної влади в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини державної власності, як правило, без поділу її на частки, і входить до сфери його управління. Орган державної влади, до сфери управління якого входить підприємство, є представником власника і виконує його функції у межах, визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами. Майно державного унітарного підприємства перебуває у державній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання чи праві оперативного управління. Найменування державного унітарного підприємства повинно містити слова "державне підприємство". Державні унітарні підприємства діють як державні комерційні підприємства або казенні підприємства.

Судом встановлено, що згідно п.п. 1.1., 1.4 статуту державне підприємство "Хмельницьке" розпорядженням Кабінету Міністрів України від 13.04.2007р. № 158-р "Про внесення до сфери управління Мінагрополітики державних підприємств, що займаються виробництвом лікарської сировини" віднесено до сфери управління Мінагрополітики. Підприємство засноване на державній власності та підпорядковане Міністерству аграрної політики України (орган управління майном) та підзвітне йому. Підприємство є державним унітарним комерційним підприємством. Підприємство є юридичною особою по законодавству України.

Крім того, як слідує із положень статуту (п.п. 1.8, 3.3. статуту) підприємство несе відповідальність за наслідки своєї діяльності усім належним йому майном на праві господарського відання майном згідно чинного законодавства. Виробничі і невиробничі фонди, а також інші цінності, вартість яких відображена в самостійному балансі підприємства, становлять майно підприємства, яке є державною власністю і закріплюється за ним на праві господарського відання.

В подальшому згідно наказу № 142 від 05.03.2009р. Міністерства аграрної політики України передано функції управління майном державного підприємства "Хмельницьке" регіональному відділенню Фонду державного майна України по Хмельницькій області.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про Фонд державного майна України" Фонд державного майна України здійснює свої повноваження безпосередньо і через регіональні відділення в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі та представництва у районах та містах, створених Фондом державного майна України, у разі необхідності.

Абзацом 5 ч. 6 ст. 73 ГК України передбачено, що особливості управління державним унітарним підприємством визначаються Законом України "Про управління об`єктами державної власності".

Так, згідно зі статтею 1 Закону України "Про управління об`єктами державної власності" (в редакції на час укладення договорів купівлі-продажу) управління об`єктами державної власності - здійснення Кабінетом Міністрів України та уповноваженими ним органами, іншими суб`єктами, визначеними цим Законом, повноважень щодо реалізації прав держави як власника таких об`єктів, пов`язаних з володінням, користуванням і розпоряджанням ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб.

Стаття 3 цього Закону визначає, що об`єктами управління державної власності є, зокрема, майно, яке передане державним комерційним підприємствам (державні підприємства).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про управління об`єктами державної власності" (в редакції на час укладення договорів купівлі-продажу) суб`єктами управління об`єктами державної власності є: Кабінет Міністрів України; центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері управління об`єктами державної власності; центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку; міністерства та інші органи виконавчої влади; Фонд державного майна України; органи, що забезпечують діяльність Президента України, Верховної Ради України та Кабінету Міністрів України; органи, які здійснюють управління державним майном відповідно до повноважень, визначених окремими законами; державні господарські об`єднання, державні холдингові компанії, інші державні господарські організації.

Відповідно до частини 1 статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з частиною 1 статті 319 зазначеного Кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За змістом статті 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Відповідно до статті 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Зазначений спосіб захисту права власності застосовується у тому випадку, коли власник фактично позбавлений можливості володіти і користуватися належною йому річчю, тобто коли річ незаконно вибуває із його володіння.

Згідно з наведеною нормою власник має право реалізувати своє право на захист шляхом звернення до суду з вимогою про витребування свого майна із чужого незаконного володіння із дотриманням вимог, передбачених Цивільним кодексом України.

Правовий аналіз положень статті 387 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що у наведеній нормі йдеться про право власника на віндикаційний позов, тобто позов власника, який не володіє, до невласника, який незаконно володіє майном, про вилучення цього майна в натурі.

Віндикаційний позов належить до речово-правових способів захисту; захищає право власності в цілому, оскільки він пред`являється у тих випадках, коли порушено права володіння, користування та розпорядження одночасно.

Сторонами у віндикаційному позові є власник речі, який не лише позбавлений можливості користуватися і розпоряджатися річчю, але вже й фактично нею не володіє, та незаконний фактичний володілець речі (як добросовісний, так і недобросовісний).

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

За змістом статті 15 Цивільного кодексу України право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено статтею 16 цього Кодексу.

Таким чином, у розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

При цьому під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України.

Статтею 16 Цивільного кодексу України положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 Господарського кодексу України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 04.10.2017р. у справі № 914/1128/16, постанові Верховного Суду від 22.01.2019р. у справі № 912/1856/16.

Як було встановлено судом, державному підприємству "Хмельницьке" спірне державне майно згідно положень його статуту та свідоцтв на право власності на нерухоме майно належить на праві господарського відання.

Так, згідно ч.ч. 1, 2 ,4 ст. 136 ГК України право господарського відання є речовим правом суб`єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. Власник майна, закріпленого на праві господарського відання за суб`єктом підприємництва, здійснює контроль за використанням та збереженням належного йому майна безпосередньо або через уповноважений ним орган, не втручаючись в оперативно-господарську діяльність підприємства. Щодо захисту права господарського відання застосовуються положення закону, встановлені для захисту права власності. Суб`єкт підприємництва, який здійснює господарську діяльність на основі права господарського відання, має право на захист своїх майнових прав також від власника.

Отже, право господарського відання - це право юридичних осіб, які здійснюють підприємницьку господарську діяльність, похідне від права власності, з обмеженням повноваження розпоряджатися окремими видами майна за згодою власника. Таким чином, право господарського віддання не є тотожним поняттю - права власності, оскільки перше є правовою формою реалізації права державної і комунальної власності спеціально створеними суб`єктами різних організаційно-правових форм, які у встановленому порядку набувають статусу юридичної особи. При цьому власником майна залишається держава або відповідна територіальна громада.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 12 лютого 2020 року у справі № 923/223/19 та від 10 жовтня 2019 року у справі № 918/376/17.

Відповідно до ст. 170 ЦК України держава набуває та здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Статтею 326 ЦК України встановлено, що у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб`єктами.

Згідно ч. 2 ст. 73 ГК України орган державної влади, до сфери управління якого входить підприємство, є представником власника і виконує його функції у межах, визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами.

Із наведених положень законодавства слідує, що в державного підприємства "Хмельницьке" при продажу приміщень, закріплених за ним на праві господарського відання, обмежена правомочність щодо розпорядження таким майном, при цьому в даному випадку уся сукупність компонентів права власності (володіння, користування та розпорядження) належить державі в особі Фонду державного майна, який згідно Закону України "Про управління об`єктами державної власності" та наказу № 142 від 05.03.2009р. Міністерства аграрної політики України є суб`єктом управління об`єктами державної власності щодо реалізації прав держави як власника таких об`єктів.

У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.09.2019р. у справі № 910/7364/18, суд відзначив, що саме власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (частина 1 статті 317 Цивільного кодексу України), які він може реалізовувати на власний розсуд. Тобто лише власник має право на визначення юридичної долі свого майна, у тому числі й шляхом надання майна іншим особам, а також повернення (вилучення) цього майна від відповідних суб`єктів.

Аналогічна правова позиція викладена у пункті 64 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.01.2019р. у справі № 910/12224/17.

Право на витребування майна з чужого незаконного володіння належить лише власнику такого майна. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019р. у справі № 522/7636/14-ц.

Висновки щодо застосування положень статей 387, 388 Цивільного кодексу України щодо наявності права на витребування майна саме у власника такого майна закріплені також у постановах Верховного Суду у справах № 183/1617/16, № 372/266/15-ц, № 50/311-6.

Судом встановлено, що власником спірного майна є держава в особі Фонду державного майна (орган управління майном позивача), який є представником власника і виконує його функції, і саме Фонд наділений правом звернутися з позовом про витребування свого майна з чужого незаконного володіння в порядку статей 387, 388 Цивільного кодексу України.

Відтак, саме Фонд державного майна України, як власник спірного майна, звертаючись із відповідним позовом до суду з метою захисту своїх майнових прав, вправі ставити питання щодо незаконного відчуження оспорюваного майна за договорами купівлі-продажу державним підприємством без попередньої згоди органу, до сфери управління якого воно належить, та без проведення аукціону, порядок відчуження якого передбачено ч. 5 ст. 75 ГК України, п. 3.5. статуту державного підприємства "Хмельницьке" та Порядком відчуження об`єктів державної власності, затвердженого постановою КМУ від 06.06.2007р. № 803. Таким чином, суд в рамках справи № 924/814/22 позбавлений можливості об`єктивно дослідити обставини відсутності чи наявності повноважень на продаж спірного майна без погодження власника та продажу майна поза конкурентними засадами, а також обставини включення приміщення гаражів і сушильного навісу до Переліку об`єктів, які підлягають підготовці до продажу в 2008 році згідно наказу Фонду державного майна України від 24.03.2008р. № 344.

З огляду на викладене, оскільки позивач у цій справі не є належним, а Фонд державного майна України залучений у даній справі лише в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, суд не вбачає правових підстав для задоволення позову.

Із твердженнями позивача, що спірні договори купівлі-продажу є нікчемними у відповідності до ст. 228 ЦК України, суд не погоджується, оскільки, як встановлено судом, у постанові від 01.12.2021р. по справі № 910/3737/21 (за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницьке" до Міністерства аграрної політики та продовольства України за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: 1. Державного підприємства "Хмельницьке", 2. Фонду державного майна України, 3. Державного підприємства Радгосп "Лісовогринівецький" про скасування державної реєстрації права власності з припиненням права власності) Північним апеляційним господарським судом зазначено, що доказів визнання недійсними та розірвання у встановленому порядку вказаних вище правочинів матеріали справи не містять та учасниками справи не надано, а тому в розумінні положень ст. 204 Цивільного кодексу України правомірність правочинів презюмується, і вони вважаються правомірним. Крім того, посилання відповідача та третіх осіб на неотримання згоди суб`єкта управління майном щодо укладання вказаних вище договорів купівлі-продажу нерухомо мого майна, колегією суддів відхиляються, оскільки як встановлено вище матеріали справи не містять доказів визнання їх недійсними.

Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 75 ГПК України).

Згідно преамбули та статті 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 "Совтрансавто-Холдинг" проти України", а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою №28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує встановлена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Окрім того, судом звертається увага, що у своїх письмових поясненнях від 20.02.2023р. Фонд державного майна України вказує саме на необхідність визнання договорів купівлі-продажу недійсними з підстав їх укладення особою, яка не мала на момент вчинення правочину достатньої цивільної дієздатності, а не їх нікчемності.

Отже, виходячи із висновків Північного апеляційного господарського суду у справі № 910/3737/21 та наявних в матеріалах справи доказів, державне підприємство "Хмельницьке" не зверталося в судовому порядку з вимогами про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нежитлового приміщення від 20.09.2013р., відтак позивачем не ставилося питання стосовно правомірності укладення даних правочинів в тому числі з підстав відсутності повноважень на продаж спірного майна без погодження власника та з підстав продажу майна поза конкурентними засадами.

Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010.

Крім того, неаргументованими є твердження позивача про те, що державне підприємство "Хмельницьке" є законним землекористувачем земельної ділянки з кадастровим номером :03:007:1058, оскільки рішенням господарського суду Хмельницької області від 21.12.2020р. у справі № 924/971/20, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.02.2021р., визнано недійним, виданий державним підприємством "Хмельницьке", Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,6461 га, у межах згідно з планом на території Лісовогринівецької сільської ради, серія ЯЯ № 333981 від 05.12.2011р. Скасовано в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :03:007:1058, площею 7,6461 га, що розташована за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький район, Лісовогринівецької сільської ради та державну реєстрацію права постійного користування земельної ділянки згідно Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серія ЯЯ № 333981 від 05.12.2011р.

Також критично оцінюються судом доводи позивача щодо неотримання жодних коштів від товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницьке" за договорами про фінансову допомогу на зворотній основі, зважаючи на наявні в матеріалах справи платіжні доручення (а.с. 96-103) та акт звірки взаємних розрахунків від 25.04.2013р., відповідно до яких за договорами фінансової допомоги на зворотній основі від 03.12.2008р., від 22.05.2009р. відповідачем перераховано позивачу кошти в загальному розмірі 594000,00 грн.

Судом враховується, що з огляду на положення частини 1 статті 9 Конституції України, ратифікацію Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції, прийняття Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини (далі - Суд) як джерело права. Зокрема, у рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 року Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Щодо заяви відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Оскільки, суд відмовляє у задоволенні позову з підстав його необґрунтованості, суд не досліджує питання спливу позовної давності.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищезазначене, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Судові витрати зі сплати судового збору та витрати понесені позивачем під час розгляду справи у зв`язку з відмовою в задоволенні позову покладаються на позивача згідно ст. 129 ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 163 ГПК України якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при розгляді справи.

Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Згідно наявних у матеріалах справи висновків про вартість майна №№ 070223/1, 070223/5 від 07.02.2023р. ринкова вартість приміщення гаражів загальною площею 460,8 м.кв., що розташоване за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, с. Лісові Гринівці, вул. Центральна, 4, становить 1853560,00 грн, а ринкова вартість приміщення сушильного навісу для зерна загальною площею 722,1 м.кв., що розташоване за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, с. Лісові Гринівці, вул. Центральна, 4, становить 2640575,00 грн.

Таким чином, враховуючи приписи ч. 4 ст. 129, ч. 2 ст. 163 ГПК України, ч. 2 ст. 6 Закону України "Про судовий збір", зважаючи на ринкову вартість спірного майна в розмірі 4494135,00 грн, а також сплачену позивачем суму судового збору при поданні позовних заяв, суд дійшов висновку, що розмір недоплаченого судового збору за звернення до суду з майновими позовними вимогами, а саме про витребування майна (приміщення гаражів та сушильного навісу для зерна), має становити 62450,03 грн: 1) 4494135,00 грн (1853560,00 грн + 2640575,00 грн) * 1,5% = 67412,03 грн; 2) 67412,03 грн 4962,00 грн (сплачений позивачем судовий збір за подання позовних заяв згідно платіжних доручень № 90 від 28.09.2022р. та № 98 від 11.11.2022р.) = 62450,03 грн, який покладається на позивача та підлягає стягненню в дохід Державного бюджету України.

Керуючись статтями 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

у позові державного підприємства "Хмельницьке", с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області до товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницьке", с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Фонду державного майна України, м. Київ про витребування з незаконного володіння приміщення гаражів загальною площею 460,8 кв.м, яке знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :03:007:1058, про витребування з незаконного володіння приміщення сушильного навісу для зерна загальною площею 722,1 кв.м, яке знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :03:007:1058, відмовити.

Стягнути з державного підприємства "Хмельницьке" (Хмельницька область, Хмельницький район, с. Лісові Гринівці, вул. Центральна, 4, ідентифікаційний код 31375045) в дохід Державного бюджету України (отримувач коштів: ГУК у Хмел.обл/Хмельниц мтг/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37971775; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA3022775; код класифікації доходів бюджету: 22030101) судовий збір за позовом ДП "Хмельницьке", ідентифікаційний код 31375045, до господарського суду Хмельницької області по справі № 924/814/22 у розмірі 62450,03 грн (шістдесят дві тисячі чотириста п`ятдесят гривень 03 коп.).

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення господарського суду Хмельницької області подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02.03.2023 року.

Суддя С.В. Заверуха

Відрук: 4 прим.

1 - до справи;

2 - позивачу (вул. Центральна, 4, с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області);

3 - відповідачу (вул. Центральна, 4, с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області);

4 третій особі (01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/9).

Всім реком. з повідом. про вручення.

Електронні адреси:

третьої особи