ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2023 р. Справа№ 910/6493/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Ткаченка Б.О.

Алданової С.О.

розглянувши у порядку письмового провадження без виклику сторін апеляційну скаргу

Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.10.2022

у справі № 910/6493/22 (суддя - Смирнова Ю.М.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Енерджі"

про стягнення 338 120 051,26 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.10.2022 зупинено провадження у справі № 910/6493/22 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/3270/22, що розглядається Господарським судом міста Києва, за первісним позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Енерджі" про стягнення 1 743 489 275,45 грн та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Енерджі" до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про стягнення 122 149 929,40 грн.

Ухвала мотивована тим, що за результатами розгляду справи № 910/3270/22 буде підтверджено або спростовано існування у відповідача основного боргу за переліченими вище рахунками-фактурами позивача. Вимоги ж про стягнення з відповідача 3% річних, інфляційних втрат, пені та штрафу, які розглядаються в межах справи № 910/6493/22, є похідними від вимог про стягнення основного боргу. Таким чином, існує об`єктивна неможливість розгляду справи № 910/6493/22 до вирішення справи № 910/3270/22, оскільки первісно необхідно встановити наявність або відсутність заборгованості відповідача перед позивачем за рахунками-фактурами від 28.02.2022, 17.03.2022 та від 28.03.2022, а потім - вирішувати питання щодо наявності підстав для стягнення 3% річних, інфляційних втрат та штрафних санкцій, нарахованих на таку заборгованість.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із постановленою ухвалою, Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження у справі № 910/6493/22, скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.10.2022 у справі № 910/6493/22, відмовити в клопотанні про зупинення провадження у справі № 910/6493/22 та справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Енерджі".

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

На думку скаржника, судом першої інстанції порушені норми ст. 236 ГПК України, за яким судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу свої вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, втім, зупиняючи провадження у цій справі, суд невмотивовано залишив поза увагою те, що сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи, оскільки незалежно від результату розгляду господарської справи, апеляційний суд має достатньо правових підстав для розгляду та вирішення по суті цієї справи.

Скаржник зазначає про те, що враховуючи положення п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, суд не може посилатись на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, натомість у справі № 910/6493/22 сторонами подані всі докази, що дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом розгляду (договір, рахунки-фактури, листування, платіжні доручення тощо), а відповідачем не наведено жодних належних та обґрунтованих мотивів та доводів щодо об`єктивної неможливості розгляду справи № 910/6493/22 до вирішення справи № 910/3270/22 та стосовно того, що зібрані у справі № 910/6493/22 докази не дозволяють суду встановити й оцінити обставини (факти) до розгляду справи № 910/3270/22.

Скаржник вказує на те, що судом першої інстанції не зазначено, які саме обставини не можуть бути встановлені господарським судом самостійно при вирішенні даної справи та яким чином встановлені в іншій справі обставини впливають на оцінку доказів, якими сторони обґрунтовують свої доводи у даній справі.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, відповідач у відзиві на апеляційну скаргу, поданому до суду, вказує на те, що у справі № 910/3270/22 встановлюються обставини, які впливають на оцінку доказів у справі № 910/6493/22 та матимуть преюдиціальне значення при її розгляді, а саме питання правомірності формування основної заборгованості відповідача за договором, на підставі виставлення НЕК "Укренерго" рахунків, на яку в подальшому нараховано пеню, штраф, 3% річних та інфляційні втрати, а визнання судом у справі № 910/3270/22 обставин неправомірного виставлення рахунків позивачем, виключає правомірність формування та стягнення основної заборгованості відповідача за договором, та, як наслідок, нарахування на неї штрафу, 3% річних, інфляційних втрат, що є предметом справи № 910/6493/22.

Отже, для того, аби мало місце прострочення боржника, що дає право кредитору нараховувати на суму простроченого зобов`язання штрафні санкції, 3% річних та інфляційні втрати, і стягувати їх у судовому порядку, має бути виключено наявність прострочення кредитора, що призвело до такого прострочення боржника.

На думку відповідача, в ухвалі про зупинення провадження, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність зупинення провадження у справі та навів достатню аргументацію такого рішення.

Узагальнені доводи додаткових пояснень до апеляційної скарги

У додаткових поясненнях до апеляційної скарги, позивач вказує на те, що відповідач свідомо надає суду в процесуальних документах (клопотанні про зупинення, відзиву на апеляційну скаргу) недостовірну інформацію щодо оскарження постанови НКРЕКП від 14.02.2022 № 299 з метою ведення суду та учасників справи в оману та перешкоджанню своєчасному розгляду справи, натомість не звернувши уваги на те, чи існує спір у суді щодо зазначеної постанови, господарський суд дійшов помилкового висновку про наявність об`єктивних підстав для зупинення провадження у цій справі, порушивши при цьому приписи п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 910/6493/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Ткаченко Б.О., Алданова С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.11.2022 поновлено Приватному акціонерному товариству "Національна енергетична компанія "Укренерго" строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 05.10.2022 у справі № 910/6493/22. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.10.2022 у справі № 910/6493/22. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.10.2022 у справі № 910/6493/22 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників.

21.11.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/6493/22.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

Європейський суд щодо тлумачення положення "розумний строк" в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

Враховуючи викладене, воєнний стан в Україні та обмеження, спричинені цим станом, перебуванням суддів у відпустках, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, справа № 910/6493/22 розглядалась протягом розумного строку.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Енерджі" 321221879,92 грн, з яких: 164307873,58 грн інфляційних втрат, 17106402,40 грн 3% річних, 118955513,31 грн штрафу, 20852090,63 грн пені.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №1196-01024 про врегулювання небалансів електричної енергії від 18.07.2019, оскільки вартість електричної енергії з метою врегулювання небалансів за виставленими рахунками-фактурами відповідачем не сплачена або сплачена з порушенням строків, встановлених Правилами ринку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.08.2022 за вказаним позовом відкрито провадження у справі № 910/6493/22, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 14.09.2022.

08.09.2022 від позивача надійшли відповідь на відзив, в якій останній проти тверджень відповідача, викладених у відзиві на позов, заперечив та заява про збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з відповідача 175279665,11 грн інфляційних втрат, 23032782,21 грн 3% річних, 118955513,31 грн штрафу, 20852090,63 грн пені.

13.09.2022 відповідачем подано клопотання про зупинення провадження у справі № 910/6493/22 до набрання чинності судовим рішенням у справі № 910/3270/22 за первісним позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Енерджі" про стягнення 1 743 489 275,45 грн та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Енерджі" до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про стягнення 122 149 929,40 грн.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, викладеним в ухвалі Господарського суду міста Києва від 18.10.2022 у справі № 910/7583/22, з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Зі змісту наведеної норми випливає, що причиною зупинення провадження у справі в даному випадку є неможливість її розгляду до вирішення пов`язаної з нею іншої справи, яка розглядається іншим судом.

Господарський суд повинен зупинити провадження у справі за наявності інформації про розгляд іншої справи, незалежно від заяв учасників судового процесу. Така інформація підтверджується тільки судовими документами: ухвалами, рішеннями, постановами судів, позовними заявами, скаргами.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку з`ясовує, як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом, а також те, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти що мають преюдиціальне значення.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі, тобто господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: а) непідвідомчості; б) обмеженості предметом позову; в) неможливості розгляду тотожної справи; г) певної черговості розгляду вимог.

Як вбачається із матеріалів справи, у даній справі позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат, 3% річних, штрафу та пені, у зв`язку з неналежним, як стверджує позивач, виконанням відповідачем умов договору №1196-01024 про врегулювання небалансів електричної енергії від 18.07.2019 в частині своєчасної оплати рахунків-фактур від 28.02.2022, 17.03.2022 та від 28.03.2022 на загальну суму 1 914 050 966,02 грн.

Відповідач, в свою чергу, стверджує, що рахунки позивача, які охоплювали дати небалансу з 14.02.2022 по 20.02.2022 виставлені Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго" протиправно, адже ціна небалансу в них не відповідає ч. 6 ст. 70 Закону України "Про ринок електричної енергії", п. 2.2 договору № 1196-01024 про врегулювання небалансів електричної енергії від 18.07.2019 та п. 5.17.2 Правил ринку, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №307, що в свою чергу виключає можливість стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат. Крім того, відповідач зауважує про те, що на правовідносини сторін розповсюджується п.16 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 25.02.2022 № 332 "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану", відповідно до якого зупинено нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії, у зв`язку з чим стягнення штрафних санкцій за договором є безпідставним.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, на розгляді Господарського суду міста Києва знаходиться справа № 910/3270/22 за первісним позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Енерджі" про стягнення 1 743 489 275,45 грн та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Енерджі" до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про стягнення 122 149 929,40 грн.

Так, у справі № 910/3270/22 Господарським судом міста Києва досліджується питання щодо виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Енерджі" зобов`язань за договором № 1196-01024 про врегулювання небалансів електричної енергії від 18.07.2019 в частині сплати вартості електричної енергії для врегулювання небалансів за рахунками-фактурами від 28.02.2022, 17.03.2022 та від 28.03.2022.

Таким чином, за результатами розгляду справи № 910/3270/22 буде підтверджено чи спростовано існування у відповідача основного боргу за переліченими вище рахунками-фактурами позивача, натомість вимоги про стягнення з відповідача 3% річних, інфляційних втрат, пені та штрафу, які розглядаються у справі № 910/6493/22, є похідними від вимог про стягнення основного боргу, які є предметом розгляду у справі № 910/3270/22.

Враховуючи викладене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про існування об`єктивної неможливості розгляду справи № 910/6493/22 до вирішення справи № 910/3270/22, оскільки первісно необхідно встановити наявність або відсутність заборгованості відповідача перед позивачем за рахунками-фактурами від 28.02.2022, 17.03.2022 та від 28.03.2022, а потім вирішувати питання щодо наявності підстав для стягнення 3% річних, інфляційних втрат та штрафних санкцій, нарахованих на таку заборгованість, у зв`язку із чим, клопотання відповідача про зупинення провадження у справі є обґрунтованим та підлягало задоволенню, тому підстави для скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 05.10.2022 у справі № 910/6493/22 відсутні.

З приводу решти доводів скаржника, викладених в його скарзі, колегія суддів звертає увагу, такі аргументи були почуті, враховані апеляційним судом, при цьому зазначає, що оскаржена ухвала є вмотивованою, місцевим судом зазначено з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтуються його висновки, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Хаджинастасиу проти Греції", "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації").

Колегія суддів не погоджується із доводами апеляційної скарги, враховуючи викладене та те, що зазначені доводи висновку господарського суду першої інстанції не спростовують.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, скаржником не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала суду прийнята відповідно до вимог процесуального права, підстав її скасовувати або змінювати не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.10.2022 у справі № 910/6493/22 задоволенню не підлягає. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.10.2022 у справі № 910/6493/22 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на скаржника в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 227, 255, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.10.2022 у справі № 910/6493/22 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.10.2022 у справі № 910/6493/22 залишити без змін.

3. Матеріали № 910/6493/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді Б.О. Ткаченко

С.О. Алданова