ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
"16" лютого 2023 р.м. Одеса Справа № 916/2289/22
Господарський суд Одеської області у складі: суддя Рога Н.В., секретар с/з Богомолова В.С., розглянув заяву Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (вх.№2-138/23 від 03.02.2023р.) про прийняття додаткового рішення у справі №916/2289/22
За участю представників сторін:
Від позивача: не з`явився;
Від відповідача: не з`явився.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 02.02.2023р. позовні вимоги Публічного акціонерного товариства (далі ПАТ) «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі АТ «Українська залізниця») про стягнення штрафу у розмірі 596 143 грн 20 коп. задоволено частково. Стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» штраф у розмірі 283 224 грн 75 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 8 942 грн 14 коп. В решті позову відмовлено.

03 лютого 2023р. до Господарського суду Одеської області надійшла заява ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» про прийняття додаткового рішення у справі №916/2289/22 та стягнення з АТ «Українська залізниця» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 434 грн 83 коп.

Ухвалою суду від 06.02.2023р. заяву ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (вх.№2-138/23 від 03.02.2023р.) про прийняття додаткового рішення у справі №916/2289/22 прийнято до розгляду, призначено судове засідання для розгляду заяви на 16.02.2023р.

В обґрунтування заяви позивач зазначає, що в позовній заяві ним було зроблено заяву про те, що до закінчення судових дебатів у справі або протягом 5 днів після ухвалення рішення суду по даній справі позивачем будуть надані остаточні докази понесених судових витрат, в тому числі на професійну правничу допомогу.

Під час судового засідання, яке відбулося 02.02.2023р., представником позивача було зроблено заяву про надання доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу протягом 5 днів після ухвалення рішення суду.

Позивач зазначає, що в ході розгляду справи правова допомога надавалася адвокатом Благодір Р.В. згідно Договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №20/2018/769 від 22.03.2018р., що був укладений між Адвокатським об`єднанням «Всеукраїнська адвокатська допомога» (далі-АО) та ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», та додаткових угод №1 від 03.12.2018р., №2 від 05.11.2019р., №69 від 17.12.2020р., №86 від 07.12.2021р., №86 від 07.12.2021р., №108 від 02.09.2022р., №109 від 30.12.2022р., на підставі довіреності №20-61 від 01.11.2022р.

Як зазначає заявник, у п.1 додаткової угоди №108 від 02.09.2022р. до Договору №20/2018/769 від 22.03.2018р., сторонами погоджено порядок оплати юридичних послуг (гонорару) АО за надання юридичних послуг (правової допомоги) у спорі про стягнення з АТ «Українська залізниця» про стягнення штрафу у розмірі 596 143 грн 20 коп.

Вартість послуг встановлена п.2 зазначеної додаткової угоди та враховуючи обсяг наданих юридичних послуг (правової допомоги) складає 10 434 грн 83 коп.

Заявник зазначає, що наведені у додатковій угоді №108 від 02.09.2022р. послуги було надано ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», що підтверджується Актом №1 від 03.02.2023р. приймання-передачі наданих послуг до додаткової угоди №108 від 02.09.2022р. до Договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №20/2018/769 від 22.03.2018р.

Згідно п.3 додаткової угоди №108 від 02.09.2022р. оплата послуг здійснюється протягом 70 календарних днів після підписання сторонами Акту наданих послуг (Акту прийому-передачі наданих послуг) і отримання Клієнтом - ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», рахунків від АО.

Посилаючись на положення ст.ст.123, 126 ГПК України, заявник просить суд прийняти додаткове рішення у даній справи щодо витрат на правову (правничу) допомогу.

Відповідач - АТ «Українська залізниця», згідно пояснень (заперечень), що надійшли до суду 14.02.2023р., просить суд зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 4 250 грн, відмовивши у стягненні витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 184 грн 21 коп., посилаючись на те, що згідно наданого позивачем розрахунку винагороди гонорар адвоката у справі №916/2289/22 був визначений у формі погодинної оплати. Отже, відповідна частина гонорару, а саме «складність справи», була фактично врахована позивачем і адвокатом при визначенні вартості однієї години надання послуг у спорі про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у сумі 596 143 грн 20 коп. (участі в одному судовому засіданні).

Також, відповідач вважає, що справа не є складною, а правова природа «гонорару за складність справи» є незрозумілою, зокрема, з урахуванням того, що «гонорар за складність справи» не є гонораром успіху.

Таким чином, відповідач вважає, що заявлена до стягнення у якості «гонорару за складність справи» сума у розмірі 5 961 грн 43 коп. стягненню не підлягає.

Крім того, відповідач зауважив, що згідно ст.129 ГПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення заявлених ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» позовних вимог (без врахування зменшення судом штрафу на підставі ст.233 Господарського кодексу України), на думку відповідача, правомірним буде покладання на відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 250 грн 62 коп.

Розглянув матеріали справи, заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на правову (правничу) допомогу, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ч.2 ст.244 ГПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Згідно з ч.1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч.3 зазначеної статті встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ч.1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат, викладеного в позовній заяві, позивач очікував понести витрати на правову допомогу у розмірі 14 039 грн 88 коп.

При цьому, позивач у першій заяві по суті справи, а саме у позовній заяві, зазначив, що до закінчення судових дебатів у справі або протягом 5 днів після ухвалення рішення суду по даній справі позивачем будуть надані остаточні докази понесених судових витрат, в тому числі на професійну правничу допомогу.

У ст.126 ГПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ч.8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Таким чином, відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. При цьому перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.

Відповідно до ч.5 ст.240 ГПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Господарського суду Одеської області у справі №916/2289/22 ухвалено 02.02.2023р.

ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» звернулося з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правову (правничу) допомогу у справі №916/2289/22 03.02.2023р.

Таким чином, позивачем дотримано вимоги ч.8 ст.129 ГПК України при зверненні до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат.

Виходячи з аналізу положень ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Згідно ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ст.28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09.06.2017р., розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020р. у справі № 910/4201/19).

За положеннями п.4 ст.1, ч.ч. 3, 5 ст.27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Відповідно до матеріалів справи, 22.03.2018р. між АО «Всеукраїнська адвокатська допомога» (АО) та ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (Клієнт) був укладений Договір про надання юридичних послуг (правової допомоги) №20/2018/769, відповідно до п.1.1 якого Клієнт доручає, а АО бере на себе зобов`язання надавати Клієнту правову допомогу (юридичні послуги) з питань, що виникають у процесі господарської діяльності Клієнта в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Зміст, умови та строки виконання покладених Клієнтом на АО завдань узгоджується сторонами шляхом укладання додаткових угод до цього Договору (п.1.2 Договору).

З урахуванням додаткової угоди №109 від 30.12.2022р. строк дії Договору №20/2018/769 до 31.12.2023р.

У додатковій угоді №108 від 02.09.2022р. сторони за Договором визначили порядок оплати юридичних послуг (гонорару) АО на надання юридичних послуг(правової допомоги) у спорі про стягнення з АТ «Українська залізниця» про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 596 143 грн 20 коп., та АО зобов`язалося здійснювати представництво та захист інтересів Клієнта у суді будь-якої ланки на території України, в тому числі у Верховному суді.

Представництво інтересів позивача у справі №916/2289/22 здійснював адвокат Благодір Р.В., який є членом АО «Всеукраїнська адвокатська допомога», та діяв на підставі довіреності №20-61 від 01.11.2022р.

У п.2 цієї додаткової угоди сторони домовилися, про вартість послуг, зокрема: усна консультація Клієнта з вивченням документів, узгодження правової позиції - 868 грн 35 коп.; письмова консультація, підготовка аналітичної довідки з урахуванням актуальної судової практики - 800 грн; збір доказів (підготовка письмових документів: листи, запити, звернення тощо) - 868 грн 35 коп. за годину; підготовка та подання позовних заяв - 868 грн 35 коп. за годину; складання, підготовка та перевірка процесуальних документів (заяви, запити, скарги, угоди, клопотання, мирові угоди тощо) - 868 грн 35 коп. за годину; ознайомлення з матеріалами справи (вивчення матеріалів) - 868 грн 35 коп. за годину; перевірка, в тому числі підготовка документів для подачі до суду позовної заяви, скарги тощо - 868 грн 35 коп. за годину; участь в судовому засіданні в суді першої інстанції - 1000 грн, гонорар за складність справи майнового/немайнового характеру 1% від ціни позову.

При цьому, відповідно до п.6.1 додаткової угоди №108 правова допомога вважається наданою після підписання Акта надання послуг (акта приймання-передачі наданих послуг), який підписується сторонами та скріплюється печатками.

АО надає Клієнту Акт надання послуг (Акт прийму - передачі наданих послуг), в якому зазначаються зміст наданої правової допомоги, розмір гонорару, який підлягає сплаті відповідно до умов Договору, додаткові витрати, які були понесені АО понад узгоджену суму гонорару (якщо такі мали місце) (п.6.2 угоди).

Згідно п.3 додаткової угоди №108 від 02.09.2022р. оплата послуг здійснюється протягом 70 календарних днів після підписання сторонами Акта наданих послуг (Акта прийому-передачі наданих послуг) і отримання Клієнтом - ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», рахунків від АО.

З Акту №1 приймання-передачі надання послуг до додаткової угоди №108 від 02.09.2022р. до Договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №20/2018/769 від 22.03.2018р. вбачається, що АО надано, а Клієнт прийняв юридичні послуги (правову допомогу) відповідно до додаткової угоди №108 від 02.09.2022р. та згідно з розрахунком розміру винагороди за надання правової допомоги, який є додатком до цього Акта. Вартість послуг АО за цим Актом становить 10 434 грн 84 коп. Підписанням цього Акта сторони підтверджують факт надання послуг відповідно до положень Договору додаткової угоди №108 від 02.09.2022р.

Згідно з розрахунком розміру винагороди від 03.02.2023р. до Акта №1 приймання-передачі надання послуг АО Клієнту надано послуги: складання, перевірка та подання позовної заяви №11/2016517(РВ) від 05.09.2022р. з додатками на суму 2 605 грн 05 коп. (3 години х 868 грн 35 коп.); складання, підготовка та перевірка процесуальних документів (заяви, запити, скарги, угоди, клопотання, мирові угоди тощо) на суму 868 грн 35 коп. (1 година х 868 грн 35 коп.); участь у судових засіданнях на суму 1 000 грн (1 судове засідання х 1 000 грн); гонорар за складність справи (1% від ціни позову) на суму 5 961 грн 43 коп.

Виходячи з аналізу положень ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.

Верховний Суд у постанові від 18.12.2019р. у справі №522/17845/15-ц зазначив, що адвокатський гонорар є однією із умов, яка визначається сторонами договору про надання правової допомоги, тому відсутність у договорі розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає підстав вважати, що сторони при укладенні договору про надання правової допомоги погодили розмір адвокатського гонорару.

Одним із принципів господарського судочинства, який передбачено положеннями ст. 129 ГПК України, є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, виходячи із системного аналізу положень ч.8 ст. 129, ч. 3 ст. 126 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів, які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Також, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Верховний Суд в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020р. у справі №910/13071/19 звернув увагу, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч. 4 ст. 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях ст. 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у ст. 43 Конституції України.

Враховуючи надані позивачем в обґрунтування заяви докази, суд вважає доведеними, співмірними витрати позивача на правничу допомогу у розмірі 4 473 грн 40 коп. (складання, перевірка та подання позовної заяви №11/2016517(РВ) від 05.09.2022р. з додатками; складання, підготовка та перевірка процесуальних документів (заяви, запити, скарги, угоди, клопотання, мирові угоди тощо); участь у судових засіданнях на суму 1 000 грн. Але, враховуючи часткове задоволення позову, з урахуванням ч.4 ст.129 ГПК України, стягненню підлягає 4 309 грн 23 коп.(96,34% від заявленої суми).

Що стосується стягнення з відповідача «гонорару за складність справи» у розмірі 5 961 грн 43 коп., то, на думку уму, позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що дана справа є складною і це призвело до додаткових зусиль представника позивача в ході розгляду даної справи, зокрема, щодо вивчення судової практики тощо.

Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. За приписами ч.1 ст.73 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. При цьому, відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Керуючись ст.ст. 123 - 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Прийняти у справі №916/2289/22 додаткове рішення.

2. Заяву Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (вх.№2-138/23 від 03.02.2023р.) про прийняття додаткового рішення у справі №916/2289/22 про розподіл судових витрат задовольнити частково.

3. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд.19, , електронна адреса: ) на користь Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (69008, м. Запоріжжя, Південне шосе, буд. 72, , електронна адреса: ) витрати на професійну правнику допомогу у розмірі 4 309 грн 23 коп.

4. В решті заяви відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст додаткового рішення складено 27.02.2023р.

Суддя Н.В. Рога