УХВАЛА

02 березня 2023 року

м. Київ

cправа № 910/5453/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Огородніка К.М., Погребняка В.Я.

розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління Державної податкової служби у м. Києві

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.07.2022

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.11.2022

у справі №910/5453/21

за заявою Фізичної особи-підприємця Стецюка А.М.

про неплатоспроможність,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.07.2022 у задоволенні клопотання ГУ ДПС у м. Києві про поновлення строку відмовлено; заяву ГУ ДПС у м. Києві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами повернуто заявнику.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.11.2022 ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.07.2022 залишено без змін.

До Верховного Суду від Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (далі в тексті - Скаржник) надійшла касаційна скарга у якій Скаржник просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.11.2022 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.07.2022 у справі №910/5453/21 та направити справу до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду.

Ухвалою Касаційного господарського суду Верховного Суду від 01.02.2023 касаційна скарга ГУ ДПС у м. Києві на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.11.2022 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.07.2022 у справі №910/5453/21 залишена без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків касаційної скарги, а саме -виконати вимоги пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України та зазначити підставу касаційного оскарження судового рішення, передбачену абзацом другим частини другої статті 287 ГПК України з належним обґрунтуванням того, у чому полягало неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення у цій справі (з урахуванням предмета касаційного оскарження).

На виконання вимог ухвали Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.02.2023 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від ГУ ДПС у м. Києві надійшла заява про усунення недоліків.

Верховний Суд, розглянувши зазначену заяву про усунення недоліків касаційної скарги, дійшов висновку про її повернення разом з касаційною скаргою та доданими до неї документами без розгляду з огляду на таке.

Предметом касаційного оскарження є постанова Північного апеляційного господарського суду від 28.11.2022 якою залишено без змін ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.07.2022 у справі №910/5453/21 про повернення заяви ГУ ДПС у м. Києві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Отже, у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене, зокрема у пункті 2 частини першої статті 287 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень), а підставою касаційного оскарження є саме абзац 2 частини другої статті 287 ГПК України.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Верховний Суд звертає увагу, що частина друга статті 287 ГПК України визначає і розмежовує підстави оскарження судових рішень передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 287 ГПК України та підстави оскарження судових рішень визначених пунктами 2, 3 частини першої статті 287 ГПК України.

Відтак, системний аналіз наведених положень ГПК України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судового рішення, зазначеного у пункті 2 частини першої статті 287 ГПК України має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний абзац частини другої статті 287 ГПК України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Таким чином, процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування яких конкретно норм матеріального та/або порушення норм процесуального права припустилися суди нижчих інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень та чітко визначити конкретну підставу касаційного оскарження судового рішення, передбачену частиною другою статті 287 ГПК України.

З урахуванням змін до ГПК України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження передбачених статтею 287 ГПК України унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до приписів ГПК України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно форми, змісту касаційної скарги та строку її подання.

Виходячи з аналізу заяви про усунення недоліків касаційної скарги, ГУ ДПС у м. Києві як і у поданій касаційній скарзі, на обґрунтування своєї правової позиції посилається на положення частини 1 статті 320 ГПК України, що призвело до порушення норм процесуального права, а також знову зазначає про порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права без належного обґрунтування передбачених абзацом другим частини другої статті 287 ГПК України підстав для оскарження судового рішення, визначеного пунктами 2, 3 частини першої зазначеної норми.

З огляду на, що такі твердження судом відхиляються та не приймаються до уваги.

При цьому скаржник знов не посилається на підставу подання касаційної скарги, визначену відповідним абзацом частини другої статті 287 ГПК України на яку повинен посилатися, оскільки оскаржується судове рішення, передбачене пунктом 2 частини першої статті 287 ГПК України.

При поданні касаційної скарги на судові рішення, ухвалені за результатом повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, скаржнику необхідно посилатись на підставу подання касаційної скарги, визначеною відповідним абзацом частини другої статті 287 ГПК України, з належним обґрунтуванням того, у чому полягає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, з огляду на предмет касаційного оскарження, при цьому касаційна скарга має містити належне обґрунтування того, у чому саме полягало невірне застосування норм матеріального права та/чи порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції під час прийняття оскаржуваної постанови, та які саме норми були порушені.

Водночас заява про усунення недоліків касаційної скарги на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 01.02.2023 не містить належного обґрунтування підстави, визначену відповідним абзацом частини другої статті 287 ГПК України, а викладені повторно підстави касаційного оскарження тотожні викладеним підставам у касаційній скарзі.

З огляду на принципи диспозитивності, рівності, змагальності та межі касаційного перегляду закріплені у статті 300 ГПК України, Суд не наділений повноваженнями змінювати та доповнювати касаційну скаргу міркуваннями, які скаржник не навів у її тексті, або самостійно змінити конкретну підставу.

Водночас Верховний Суд не наділений повноваженнями за скаржника доповнювати касаційну скаргу міркуваннями, які сам заявник скарги не викладав у тексті касаційної скарги.

Отже, перевіркою щодо змісту заяви про уточнення касаційної скарги на відповідність вимог ГПК України, Верховним Судом встановлено, що скаржником не в повній мірі усунуто недоліки касаційної скарги щодо визначення підстави касаційного оскарження судового рішення, визначеного у частині другій статті 287 ГПК України (з визначенням відповідного абзацу), на виконання вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 292 ГПК України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Частиною 4 ст. 174 ГПК України встановлено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Неусунення недоліків є підставою для повернення касаційної скарги як такої, що не відповідає вимогам процесуального закону.

Відтак, згідно з ч. 5 ст. 292 ГПК України питання про повернення касаційної скарги суд касаційної інстанції вирішує протягом двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Отже, враховуючи, що ГУ ДПС у м. Києві не усунуто недоліки касаційної скарги в частині, зокрема, щодо належного зазначення підстави касаційного оскарження судового рішення, визначену у частині другій статті 287 ГПК України (з визначенням відповідного абзацу), відповідно до вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги зазначені в ухвалі Суду від 01.02.2023 не усунуто, а саме не дотримано вимог щодо форми і змісту касаційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що наявні підстави для повернення касаційної скарги з доданими до неї матеріалами скаржнику, у відповідності до частини п`ятої статті 292 ГПК України.

Вказане не є перешкодою у доступі до правосуддя, адже скаржник має право повторно звернутися з касаційною скаргою до Суду у відповідності до вимог статей 288, 290, 291 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 3, 234, 235, частини 4 статті 174, частини 5 статті 292 ГПК України, Суд,-

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Головного Управління Державної податкової служби у м. Києві на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.11.2022 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.07.2022 у справі №910/5453/21 повернути скаржнику разом з доданими до неї матеріалами.

2. Оригінал касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді К.М. Огороднік

В.Я. Погребняк