УХВАЛА

01 березня 2023 року

м. Київ

Справа № 905/2/22

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Краснова Є. В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 12.01.2023 (колегія суддів: Плахов О. В., Лакіза В. В., Мартюхіна Н. О.) та рішення Господарського суду Донецької області від 19.10.2022 (суддя Аксьонова К. І.) у справі

за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" до Державного підприємства "Торецьквугілля" про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - ПрАТ "НЕК "Укренерго") звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом до Державного підприємства "Торецьквугілля" про стягнення заборгованості за договором про врегулювання небалансів електричної енергії від 13.10.2020 № 1861-01031 в сумі 232 503 795,65 грн.

Згодом позивач тричі збільшував свої позовні вимоги, із врахуванням чого просив стягнути з відповідача на свою користь 650 163 671,84 грн, з яких 481 173 025,03 грн - основний борг, 53 935 480,21 грн - пеня, 28 035 403,21 грн - штраф, 9 334 574,28 грн - 3 % річних, 77 685 189,11 грн - інфляційні втрати.

19.10.2022 Господарський суд Донецької області ухвалив рішення, залишене без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 12.01.2023, повний текст якої складений 23.01.2023, про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 481 173 025,03 грн основного боргу, 5 393 548,02 грн пені, 9 334 574,28 грн 3 % річних та 77 685 189,11 грн інфляційних втрат; в решті позову суд відмовив.

10.02.2023 ПрАТ "НЕК "Укренерго" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову апеляційного господарського суду повністю та рішення місцевого господарського суду в частині відмови у позові і ухвалити у цій частині нове рішення про задоволення позову.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.02.2023 справу передано на розгляд колегії суддів у складі: Краснова Є. В. - головуючого, Мачульського Г. М., Рогач Л. І.

Верховний Суд перевірив форму і зміст касаційної скарги та дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

У касаційній скарзі скаржник визначив підставами касаційного оскарження пункти 1, 2 частини другої статті 287 ГПК України, посилаючись на неправильне застосування судами Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" та не врахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 17.09.2020 у справі № 922/3548/19, від 17.05.2017 у справі № 922/3548/17, від 23.04.2019 у справі № 904/3565/18, від 25.06.2018 у справі № 912/2483/17, від 29.05.2018 у справі № 910/23003/16, від 19.09.2019 у справі № 904/5770/18.

Згідно з пунктами 1 та 2 частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У цьому випадку необхідно:

- вказати норму права (з посиланням на статтю, частину, абзац тощо), яку суд апеляційної інстанції застосував в оскаржуваному судовому рішенні;

- навести висновок щодо застосування цієї норми права в оскаржуваному судовому рішенні;

- навести висновок щодо її застосування у постанові Верховного Суду, зазначити дату її прийняття та номер справи;

- обґрунтувати подібність правовідносин у справі, що розглядається, та у справі, в якій Верховний Суд виклав свій висновок.

При цьому слід виходити також з того, що підставою для касаційного оскарження є неврахування висновку Верховного Суду саме щодо застосування норми права, а не будь-якого висновку, зробленого судом касаційної інстанції в обґрунтування мотивувальної частини постанови. Саме лише зазначення у постанові Верховного Суду норми права також не є його правовим висновком про те, як саме повинна застосовуватися норма права у подібних правовідносинах.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 ГПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, при цьому, необхідно чітко вказати норму права, висновок про застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і змістовно обґрунтувати необхідність відступлення від нього.

Натомість, посилаючись на пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України, скаржник не зазначив, яку саме норму права (з посиланням на статтю, частину, абзац тощо) суд апеляційної інстанції застосував в оскаржуваних судових рішеннях без урахування висновку щодо її застосування у подібних правовідносинах, викладеного у постанові (постановах) Верховного Суду, не навів висновку щодо застосування цієї норми права в оскаржуваних судових рішеннях, не обґрунтував подібність правовідносин у справі, що розглядається, та у справі (справах), в якій Верховний Суд виклав свій висновок.

Водночас, зазначаючи пункт 2 частини другої статті 287 ГПК України як підставу касаційного оскарження, ПрАТ "НЕК "Укренерго" не наводить застосованого судом апеляційної інстанції висновку Верховного Суду щодо норми права, від якого він вважає потрібно відступити у подібних правовідносинах.

Верховний Суд не наділений повноваженнями за скаржника доповнювати касаційну скаргу міркуваннями та обґрунтуванням підстав касаційного оскарження, яких не виклав сам скаржник. В іншому випадку вказане б призводило до порушення таких принципів господарського процесу, як змагальності та диспозитивності.

З огляду на зазначене скаржнику слід обґрунтувати визначені ним підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 2 частини другої статті 287 ГПК України.

Крім того, згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

За приписами статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 4 названого Закону ставка судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру, становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а з позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду розмір ставки судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як убачається зі змісту касаційної скарги ПрАТ "НЕК "Укренерго" оскаржує судові рішення в частині відмови у стягненні пені в сумі 48 541 932,19 грн та штрафу в сумі 28 035 403,71 грн, тому при поданні касаційної скарги мав бути сплачений судовий збір у розмірі 1 589 000 грн, а саме: (48 541 932,19 грн + 28 035 403,71 грн) *1,5 % = 794 500 грн*200%, де 1,5 % - ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, 794 500,00 грн - максимальний судовий збір за вимогу майнового характеру станом на 2021 рік, 200 % - ставка судового збору за подання касаційної скарги.

Проте до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі. На підтвердження цих обставин працівниками відділу забезпечення функціонування автоматизованої системи та електронного суду складено акт від 10.02.2023 № 29.1-08/54 згідно з Інструкцією з діловодства Верховного Суду про відсутність вказаних у переліку документів, доданих до касаційної скарги, доказів про сплату судового збору.

ПрАТ "НЕК "Укренерго" також не додало до касаційної скарги доказів на підтвердження підстав звільнення його від сплати судового збору відповідно до закону.

Тому з метою усунення допущених недоліків касаційної скарги скаржнику слід надати також докази сплати судового збору у визначеному розмірі, який має бути перерахований за такими реквізитами:

- Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102;

- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783;

- Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

- Код банку отримувача (МФО): 899998;

- Рахунок отримувача: UA0026007;

- Код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)".

Суд звертає увагу скаржника на те, що необхідними реквізитами для ідентифікації скарги є, зокрема, номер справи, у межах якої подається відповідна скарга та дата судового рішення, що оскаржується.

Реквізити рахунків для зарахування судового збору за подання касаційної скарги розміщено також на офіційному вебсайті Верховного Суду.

Статтею 291 ГПК України передбачено, що особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Надсилання касаційної скарги листом з описом вкладення є способом забезпечення права учасника справи знати про оскарження судового рішення іншим учасником.

Неповідомлення учасників судового процесу у справі про звернення з касаційною скаргою порушує процесуальні права цих учасників, принципи рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності сторін, закріплені частиною третьою статті 2 ГПК України.

Проте скаржник не дотримався вимог статті 291 ГПК України, оскільки на підтвердження надсилання відповідачу копії касаційної скарги і доданих до неї документів надав лише роздруківку листа про надсилання касаційної скарги на електронну пошту Руденко Ю. Г.

Тому скаржнику потрібно надати Верховному Суду докази надсилання відповідачу листом з описом вкладення копії касаційної скарги з додатками.

При цьому скаржнику потрібно враховувати, що, з огляду на положення статей 73, 76, 77 ГПК України, належним та допустимим доказом надсилання іншому учаснику справи копії касаційної скарги з додатками може вважатися розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового зв`язку (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) з надіслання адресату листа з описом вкладення, поданий в оригіналі або в належній чином засвідченій копії.

За приписами частини другої статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 ГПК України, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Згідно з частиною другою статті 174 цього ж Кодексу в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Отже, касаційна скарга ПрАТ "НЕК "Укренерго" підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення зазначених недоліків шляхом подання суду: доказів сплати судового збору за подання цієї касаційної скарги у розмірі 1 589 000 грн, доказів надсилання відповідачу копії касаційної скарги з додатками та обґрунтувань підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2 частини другої статті 287 ГПК України.

Керуючись статтями 174, 234, 287-290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 12.01.2023 та рішення Господарського суду Донецької області від 19.10.2022 у справі № 905/2/22 залишити без руху.

2. Установити скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

3. У разі усунення недоліків документи направити на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: вул. О. Копиленка, 6, м. Київ, 01016 та всім іншим учасникам справи, додавши до заяви про усунення недоліків докази такого направлення, а також докази про отримання цієї ухвали суду касаційної інстанції.

4. Роз`яснити скаржнику, що в разі невиконання вимог суду касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде йому повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснов