ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2023м. ДніпроСправа № 904/4977/22
за позовом Комунального підприємства "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпровської міської Ради

до Державного комерційного підприємства "ПІВДЕНУКРГЕОЛОГІЯ"

про стягнення заборгованості

Суддя Юзіков С.Г.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 34 417,22 грн. - основного боргу, 2 713,76 грн. - 3 % річних, 12 699,70 грн. - індексу інфляції, 1 720,86 грн. - штрафу 5%, мотивуючи неналежним виконанням Відповідачем Договору № 1098 від 12.09.2011.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2022 справу №904/4977/23 призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами. Заперечень щодо порядку розгляду справи від сторін не надходило. Судом зобов`язано: Відповідача, протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заява; Позивача, протягом 5 днів з дня одержання відзиву, надати відповідь на відзив.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву на позов. Ухвалу суду про відкриття провадження у справі, в якій запропоновано Відповідачеві подати відзив на позов протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю належного фінансування направлено Відповідачеві на його електронну адресу.

Згідно з ч.5 ст. 242 ГПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Враховуючи, що сканкопію ухвали суду від 29.12.2022 направлено Відповідачеві 13.01.2023 на офіційну електронну адресу, що підтверджується Довідкою про доставку електронного листа, то 15-ти денний строк на подання відзиву сплив 29.01.2023.

Державне комерційне підприємство "ПІВДЕНУКРГЕОЛОГІЯ" у визначені законом строки відзив на позов не подало.

Згідно з ч.2 ст.178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

12.09.2011 Комунальне підприємство "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпровської міської Ради (Теплопостачальне підприємство, Позивач) та Казенне підприємство "Південукргеологія" (перейменоване на Державного комерційного підприємства "ПІВДЕНУКРГЕОЛОГІЯ") (Споживач, Відповідач) уклали Договір №1098 про постачання теплової енергії (далі Договір), за п. 2.1. якого за цим Договором Теплопостачальне підприємство бере на себе зобов`язання виробляти та постачати Споживачу теплову енергію, а Споживач зобов`язується одержати теплову енергію та сплатити Теплопостачальному підприємству її вартість, за встановленими тарифами (цінами) в терміни та на умовах передбачених цим Договором.

Відповідно до п. 3.1. Договору теплова енергія постачається Споживачу в обсягах визначених Додатком №1 для задоволення наступних потреб:

опалення - в опалювальний період (175 діб);

вентиляція в опалювального періоду (175 діб);

гаряче водопостачання - протягом року (350 діб);

технологічні потреби відповідно з виробничою програмою Споживача.

Згідно з п. 4.2. Договору Споживач теплової енергії зобов`язується:

до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, отримати від Теплопостачального підприємства рахунок разом з Актом здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період та розглянувши останній, не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, підписати та направити поштою (або іншим засобом) один екземпляр на адресу Теплопостачального підприємства. В разі не згоди з зазначеним в Акті здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період, визначеним Теплопостачальниким підприємством обсягом поставленої теплової енергії, Споживач зобов`язаний надати на адресу Теплопостачального підприємства мотивоване заперечення (з контррозрахунком спожитої теплової енергії, або з відповідним актом, про встановлення факту, складеного за участю Теплопостачального підприємства) в письмовому вигляді протягом 5 календарних днів з моменту одержання Акту здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період (підп. 4.2.2. Договору);

виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені умовами цього Договору. У термін не пізніше одного місяця з моменту закінчення опалювального періоду провести звіряння розрахунків з Теплопостачальним підприємством (підп. 4.2.4. Договору);

письмово сповіщати Теплопостачальне підприємство про зміну власного найменування, організаційно-правової форми, місцезнаходження, банківських реквізитів тощо, а також про зміну користувачів приміщення та теплових мереж Споживача (Субспоживачів) не пізніше 5 днів з моменту настання зазначених подій. Споживач не має права без дозволу Теплопостачального підприємства відключати субспоживачів, які приєднані до теплового обладнання Споживача та здійснюють розрахунки з Теплопостачальним підприємством (підп. 4.2.6. Договору).

Облік споживання теплової енергії Споживачем здійснюється розрахунковим способом за адресою: пр. Гагаріна, буд. 177 (п. 6.2. Договору).

Розрахунковим періодом є календарний місяць, за результатам якого підписується Акт здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період (в 2-х примірниках), за формою визначеною сторонами в Додатку № 3 Договору. Підписаний Акт здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період, або його відсутність в порядку п.п. 4.2.2., 6.10 Договору, є підтвердженням відсутності претензій з боку Споживача в частині фактично отриманої кількості теплової енергії (п.6.7.Договору).

Споживач здійснює кінцевий розрахунок за спожиту теплову енергію до 20-го числа місяця наступного за розрахунковий. У випадку утворення переплати, вона зараховується в рахунок наступних платежів (п. 6.9. Договору).

Споживач несе відповідальність за: в разі відмови від виконання зобов`язання, визначеного пунктом 4.2.18 Договору штраф у розмірі 5 % від наявної заборгованості (підп. 9.4.5. п. 9.4. Договору).

Відповідно до п. 11.1. Договору цей Договір набуває юридичної сили з моменту його підписання та діє до 12.09.2014, а в частині проведення розрахунків за теплову енергію до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором.

У разі відсутності письмової заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов цього Договору за один місяць до закінчення терміну дії Договору, Договір вважається продовженим на той самий строк (кількість місяців/днів. Визначених у п. 11.1. Договору) і на тих самих умовах. Кількість пролонгацій по цьому Договору необмежена (п. 11.2. Договору).

За даними Позивача, а виконання Договору, Позивач поставив Відповідачеві теплову енергію на загальну суму 35 052,32 грн., що підтверджується Актами прийому-передачі теплової енергії № 091098: від 30.11.2018 на суму 635,10 грн., від 31.12.2018 на суму 2 188,62 грн., від 31.01.2019 на суму 2 983,78 грн., від 28.02.2019 на суму 2 817,83 грн., від 31.03.2019 на суму 2 003,72 грн., від 30.04.2019 на суму 619,07 грн., від 30.11.2019 на суму 1 601,90 грн., від 31.12.2019 на суму 2 013,86 грн. (скореговано - 482,72 грн.), від 31.01.2020 на суму 2 415,38 грн. (скореговано - 389,16 грн.), від 29.02.2020 на суму 2 549,47 грн. (скореговано -457,63 грн.), від 31.03.2020 на суму 1 731,78 грн., від 30.04.2020 на суму 647,47 грн., від 30.11.2020 на суму 1 231,96 грн., від 31.12.2020 на суму 2 644,14 грн., від 31.01.2021 на суму 3 766,52 грн., від 28.02.2021 на суму 3 051,84 грн., від 31.03.2021 на суму 2 827,14 грн., від 30.04.2021 на суму 943,88 грн. (скореговано 291,63 грн.).

Позивач виставив Відповідачеві рахунки на оплату, які останній отримував нарочно, що підтверджується Реєстром вручення рахунків та актів прийому-передачі споживачам категорії "Інші, Населення". Також Позивач направляв рахунки на електронну адресу Відповідача.

Відповідач виставлені рахунки оплатив частково, у розмірі 635,10 грн., у зв`язку чим у останнього виник борг перед Позивачем у розмірі 34 417,22 грн.

З метою досудового врегулювання спору, 25.05.2021 Позивач направляв Відповідачеві акт звіряння взаємних розрахунків та досудову вимогу.

Вимога залишена Відповідачем без відповіді та задоволення.

Посилаючись на ст. 625 ЦК України, на прострочений борг Відповідача Позивач нарахував 3 % річних 2 713,76 грн.. за період з 21.12.2018 по 25.11.2022, індекс інфляції 12 699,70 грн. за період з січня 2019 року по листопад 2022 року, та з посиланням на підп. 9.4.5. Договору нарахував 1 720,86 грн. 5% штрафу.

Нарахування проводилося за кожним актом окремо.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Предметом доказування у даній справі є: факт надання послуг з теплопостачання, порушення Споживачем умов Договору в частині своєчасної оплати спожитих послуг, наявність підстав та правильність нарахування стягуваних сум.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві, який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2055 № 630 (в редакції на час виникнення заборгованості) у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. У разі нездійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку.

Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію (ст. 19 Закону України "Про теплопостачання").

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов`язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми, доводи Позивача не спростовував.

На підтвердження позовних вимог Позивач надав копії: Договору, актів про приймання-передачу теплової енергії, реєстрів отримання платіжних документів, вимоги, доказ її направлення. Відповідач надані Позивачем докази не заперечував.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується жодною із сторін, 12.09.2011 Комунальне підприємство "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпровської міської Ради (Теплопостачальне підприємство) та Казенне підприємство "Південукргеологія" (перейменоване на Державного комерційного підприємства "ПІВДЕНУКРГЕОЛОГІЯ") (Споживач) уклали Договір №1098 про постачання теплової енергії.

На виконання Договору, Позивач поставив Відповідачеві теплову енергію на загальну суму 35 052,32 грн., що підтверджується Актами прийому-передачі теплової енергії № 091098.

Позивач виставив Відповідачеві рахунки на оплату, які останній отримував нарочно, що підтверджується Реєстром вручення рахунків та актів прийому-передачі споживачам категорії "Інші, Населення".

Відповідач виставлені рахунки оплатив частково, у розмірі 635,10 грн., у зв`язку чим у останнього виник борг перед Позивачем у розмірі 34 417,22 грн.

Перевіривши розрахунки Позивача, за допомогою "Юридична інформаційно-пошукова система "Законодавство", судом встановлено, що розрахунок 5% штрафу проведено вірно, розрахунки індексу інфляції дещо перевищують розраховані Позивачем, тому суд приймає розрахунки Позивача.

Щодо нарахування 3 % річних. суд бере до уваги, що відповідно до п. 6.9. Договору Споживач здійснює кінцевий розрахунок за спожиту теплову енергію до 20-го числа місяця наступного за розрахунковий. У випадку утворення переплати, вона зараховується в рахунок наступних платежів

Згідно зі ст. 116 ГПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Строк, обчислюваний роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року строку.

Строк, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Якщо закінчення строку, обчислюваного місяцями, припадає на такий місяць, що відповідного числа не має, строк закінчується в останній день цього місяця.

Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 254 ЦК України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Отже, за перерахунком суду, з урахуванням положень ст. 254 ЦК України, за період з 21.12.2018 по 25.11.2022 3% річних становить 2 710,34 грн.

Нарахування проводилося за кожним актом окремо.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, до стягнення належать: 34 417,22 грн. основного боргу, 2 710,34 грн. 3 % річних, 12 699,70 грн. індексу інфляції, 1 720,86 грн. 5 % штрафу, решта позовних вимог не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір слід покласти на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного комерційного підприємства "Південукргеологія" (49005, м. Дніпро, вул. Архітектора Олега Петрова, буд. 11, код 01432150) на користь Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради (49081, м Дніпро, пр. Слобожанський, 29, оф. 504, код 32688148) 34 417,22 грн. основного боргу, 2 710,34 грн. 3 % річних, 12 699,70 грн. індексу інфляції, 1 720,86 грн. 5 % штрафу, 2 480,84 грн. судового збору.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у строк, передбачений статтею 256 ГПК України з урахуванням частини четвертої розділу Х "Прикінцеві положення" цього Кодексу.

Суддя С.Г. Юзіков