ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 року м. ОдесаСправа № 915/533/21

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран,

секретар судового засідання - Мисько І.С.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2

від відповідачів:

1)Інгульського відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса): Р.Е. Гаїбов

2)Державного підприємства «Сетам»: не з`явився

3) ОСОБА_1 : не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги ОСОБА_1 та Інгульського відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса)

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.01.2022 (суддя Мавродієва М.В., м. Миколаїв, повний текст складено 07.02.2022)

у справі №915/533/21

за позовом ОСОБА_2

до відповідачів:

1)Інгульського відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса);

2)Державного підприємства «Сетам»;

3) ОСОБА_1

про визнання недійсними електронних торгів,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи

21.04.2021 ОСОБА_2 (надалі - ОСОБА_2 ) звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Інгульського відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Державного підприємства «Сетам», в якій просив визнати недійсними електронні торги по лоту №322820, предметом продажу на яких були корпоративні права ОСОБА_2 у вигляді 50% частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «К-Термінал» (ідент.код 35988876) із стартовою ціною 23700,00 грн., які відбулися 09.01.2019 та були організовані Інгульським відділом державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) та проведені Державним підприємством «Сетам» і оформлені протоколом №381498 та актом про проведені електронні торги від 17.01.2019.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 23.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 24.05.2021 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 ), з підстав того, що рішення у даній справі може вплинути на його права або обов`язки, як переможця оспорюваних в судовому порядку електронних торгів.

06.08.2021 від позивача до Господарського суду Миколаївської області надійшла уточнена позовна заява, в якій позивач, не змінюючи предмету позовних вимог, доповнив підстави заявленого позову.

Господарський суд Миколаївської області, врахувавши, що відповідно до положень частини третьої статті 46 Господарського процесуального кодексу України позивач скористався своїм правом до закінчення підготовчого засідання змінити підстави позову шляхом подання письмової заяви, розглянув справу з урахуванням уточненої позовної заяви.

Також 06.08.2021 від позивача до суду надійшло клопотання, в якому останній просив залучити ОСОБА_1 до участі у справі в якості відповідача.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 09.08.2021 залучено до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_1 . Змінено процесуальний статус третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - ОСОБА_1 на співвідповідача.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 12.10.2021 за клопотанням відповідача ОСОБА_1 справу вирішено розглядати спочатку.

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що електронні торги, які відбулися 09.01.2019, були організовані та проведені з порушенням Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2831/5 від 29.09.2016, приписів Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та Закону України «Про виконавче провадження», а тому на підставі частини першої статті 215, частини першої статті 203 Цивільного кодексу України підлягають визнанню недійсними в судовому порядку.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 26.01.2022 позовні вимоги задоволено. Визнано недійсними електронні торги по лоту №322820, предметом продажу на яких були корпоративні права ОСОБА_2 у вигляді 50% частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «К-Термінал» (ідент.код 35988876) із стартовою ціною 23700,0 грн, які відбулися 09.01.2019 та були організовані Інгульським відділом Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) та проведені Державним підприємством «Сетам» і оформлені протоколом №381498 та актом про проведені електронні торги від 17.01.2019. Стягнуто з відповідачів на користь позивача по 756,66 грн судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що:

-державним виконавцем не були враховані положення частини четвертої статті 22 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» від 06.02.2018 №2275-VIII, відповідно до якої виконавець має здійснювати розрахунок вартості частки боржника станом на день, що передував накладенню арешту на частку; жодних доповнень до постанови від 24.11.2017 та доручення суб`єкту оціночної діяльності - ТОВ «Українська експертна група» визначити ринкову вартість майнових прав засновника юридичної особи - ТОВ «К-Термінал» станом на день, що передував накладенню арешту на частку, ним не було зроблено;

-відтак, висновок, який було зроблено ТОВ «Українська експертна група» станом на 10.10.2018 не відповідав вимогам Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» від 06.02.2018 №2275-VIII, який на той момент вже набрав законної сили;

-застереження, які зроблені суб`єктом оціночної діяльності у висновку від 10.10.2018 щодо зібрання неповних вихідних даних для розрахунку та ймовірну можливість впливу цього факту на достовірність отриманих результатів, а також наданий позивачем звіт №411/08-19 від 14.08.2019 з відповідними висновками, за якими ринкова вартість 100% корпоративних прав на ТОВ «К-Термінал» становить 7216864,00 грн, дає підстави для висновку, що докази, надані позивачем в підтвердження значного заниження ринкової вартості корпоративних прав ОСОБА_2 та, відповідно, ринкової вартості частки ОСОБА_2 у статутному капіталі ТОВ «К-Термінал», яка була передана на торги, є більш вірогідними, ніж докази, надані відповідачами в обґрунтування висновку про ринкову вартість частки у розмірі 23700,00 грн;

-необ`єктивний висновок та звіт суб`єкта оціночної діяльності про ринкову вартість частки ОСОБА_2 у статутному капіталі ТОВ «К-Термінал» не могли бути використані державним виконавцем та ДП «Сетам» для визначення стартової ціни продажу у розмірі 23700,00 грн та формування на підставі цієї інформації лоту торгів;

-заявка на реалізацію арештованого майна, в якій зазначено адресу зберігача майна - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), не відповідала вимогам абзацу 2 пункту 2 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна, оскільки: 1)як заявка на реалізацію частки у ТОВ «К-Термінал», так і повідомлення про електронні торги повинні були містити інформацію про місцезнаходження нерухомого майна, належного юридичній особі - ТОВ «К-Термінал», розташованого за адресою: м.Миколаїв, вул. Лягіна, буд. 8, зокрема, його склад, характеристики, опис, наявність дефектів; місцезнаходження майна; фотографічне зображення майна тощо; 2) навіть у разі проведення електронних торгів за адресою зберігача, такі торги мали проводитись у Миколаївській області з огляду на те, що з 12.01.2018 зберігач ОСОБА_1 зареєстрований за новою адресою: АДРЕСА_2 ;

-з огляду на те, що реалізація майна - частки ОСОБА_2 у статутному капіталі ТОВ «К-Термінал» на електронних торгах відбулась при визначенні стартової ціни 23700,00грн на підставі необ`єктивного звіту суб`єкта оціночної діяльності, з порушенням Порядку реалізації арештованого майна, що вплинуло на результати торгів та у зв`язку з цим були порушені права і законні інтереси позивача та право позивача на мирне володіння своїм майном, наявні правові підстави для визнання таких електронних торгів недійсними на підставі частини першої статті 215, частини першої статті 203 Цивільного кодексу України.

Короткий зміст та обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Не погодившись з ухваленим рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою, в якій просив рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.01.2022 скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що:

-судом першої інстанції не враховані правові висновки, викладені в численних постановах Верховного Суду, відповідно до яких оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців; незгода позивача з оцінкою майна, виконаною під час здійснення виконавчого провадження, не являється підставою для визнання аукціону (електронних торгів) недійсними на підставі частини першої статті 215 та частини першої статті 203 Цивільного кодексу України;

-місцевий господарський суд, вказуючи про невідповідність заявки на реалізацію арештованого майна вимогами абзацу 2 пункту 2 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна, не врахував, що оскільки предметом продажу на спірних електронних торгах була належна ОСОБА_2 частка у статутному капіталі ТОВ «К-Термінал», яка являється рухомим майном, то відповідно до абзацу 2 пункту 2 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна заявка на реалізацію арештованого майна повинна містити адресу зберігача, а не адресу нерухомого майна, яке належить на праві власності ТОВ «К-Термінал» (що не є боржником у виконавчому провадженні) та яке не було предметом продажу на спірних торгах; а також не врахував правову позицію, викладену в постанові від 08.07.2020 у справі №201/18443/17, відповідно до якої перевірка змісту заяви на відповідність вимогам законодавства організатором не здійснюється; державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення електронних торгів, а самі електронні торги з реалізації електронного майна організовує і проводить організатор електронних торгів; порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні підготовчих дій з метою проведення підготовчих торгів, підлягають оскарженню у спосіб, передбачений Законом України «Про виконавче провадження»; дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення електронних торгів, мають самостійний спосіб оскарження і не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними;

-суд першої інстанції, зазначаючи про порушення прав та інтересів позивача, залишив поза увагою, що наведені позивачем порушення не вплинули на результати електронних торгів і не свідчать про порушення права та інтересів позивача, оскільки ОСОБА_2 був обізнаний як про існування виконавчого провадження, так і про накладення арешту на майно та його передачу на зберігання, про початкову ціну реалізацію спірної частки, передачу майна на реаліазацію тощо; всі зазначені позивачем порушення зводяться до його незгоди з діями державного виконавця перед передачею майна на реалізацію, які мають самостійну процедуру оскарження та не являються правовою підставою для визнання електронних торгів недійсними; позивач не довів обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог, оскільки не надав доказів на підтвердження наявності порушень процедури реалізації майна, які могли вплинути на результати електронних торгів, тобто не довів порушення його прав та законних інтересів;

-відповідно до частини першої статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 Цивільного кодексу України, саме, на момент вчинення правочину; Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.10.2019 у справі №922/3537/17 зазначила, що моментом укладення договору купівлі-продажу є момент визначення переможця торгів, тобто момент акцепту його пропозиції; натомість судом першої інстанції не наведено жодної порушеної/недодержаної в момент вчинення правочину норми цивільного законодавства, яка могла б бути підставою для визнання електронних торгів недійсними;

-визначена оцінювачем вартість майна не являється ціною договору, оскільки передане державним виконавцем на продаж описане та арештоване майно було реалізовано не за прямим договором купівлі-продажу за ціною, визначеною оцінювачем, а з аукціону (електронних торгів) і ціна, як істотна умова договору купівлі-продажу майна з аукціону, була визначена під час його проведення шляхом висування учасниками аукціону своїх цінових пропозицій, яка є відмінною від оціночної.

Короткий зміст та обґрунтування вимог апеляційної скарги Інгульського відділу державної виконавчої служби у м.Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса)

Також не погодившись з ухваленим рішенням суду, Інгульський відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) звернуся із апеляційною скаргою, в якій просив рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.01.2022 скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

-оскільки документи, необхідні для оцінки майна, підприємством надані не були, державний виконавець, з вини підприємства в особі керівника ОСОБА_2 , не міг знати, що ТОВ «К-Термінал» має нерухоме майно та його адресу, а також не міг здійснити розрахунок вартості частки боржника, а отже, і не міг запропонувати придбати її іншим учасникам товариства;

-вищенаведене також свідчить про ухилення боржника (керівника ТОВ «К-Термінал» ОСОБА_2 ) від виконання законних вимог державного виконавця, тому описане та арештоване майно (корпоративні права) було передано на відповідальне зберігання представнику стягувача;

-питання правомірності висновку про вартість майна доказуванню в даній справі не підлягає в силу приписів частини четвертої статтті 75 Господарського процесуального кодексу України, оскільки рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.02.2019 у справі №400/3228/18, яке залишено в силі постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.04.2019, відмовлено у задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до відділу про скасування висновку про ринкову вартість описаного та арештованого майна;

-до заяви на реалізацію арештованого майна не було надано фото- та/або відеоматеріали, оскільки майнові права в фізичній площині не існують; крім того, організатором, який відповідно до абзацу 5 пункту 4 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна перевіряє повноту заповнення заявки та у разі її невідповідності вимогам, передбаченим пунктом 2 цього розділу, повідомляє начальника відділу державної виконавчої служби (державного виконавця) про необхідність усунення недоліків, не було повідомлено начальника відділу про невідповідність заявки встановленим вимогам;

-корпоративні права не є нерухомим майном, тому в заяві на реалізацію арештованого майна вказану адресу зберігача;

-позивачем порушено вимоги статей 18, 19 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки ним не надано на вимогу відділу від 27.09.2017 та від 23.01.2018 документи та інформацію, які були необхідними для проведення оцінки; при цьому державним виконавцем вживалися заходи для отримання необхідних документів, які не були отримані лише з вини позивача;

-судом при прийнятті рішення була досліджена копія звіту №411/08-19 від 14.08.2019 з незалежної оцінки поточної ринкової вартості корпоративних прав на ТОВ «К-Термінал», додатком до якого є висновки про поточну ринкову вартість корпоративних прав на ТОВ «К-Термінал», які виконані ТОВ «Незалежний центр оцінки експертизи та аналітики «Пи Кан», проте про ці документи виконавцю стало відомо під час розгляду справи, а не на стадії опису, оцінки, реалізації арештованого майна;

-судом першої інстанції не враховано, що в постанові Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.07.2020 у справі №915/499/19, якою залишено без змін рішення Господарського суду Миколаївської області від 24.04.2020, зазначено, що не підлягають доведенню встановлені рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.02.2019 у справі №400/3228/18, яке набрало законної сили, обставини законності проведення державним виконавцем опису та накладення арешту на майнові права ОСОБА_2 у ТОВ «К-Термінал», а також призначення ним суб`єкта оціночної діяльності для визначення ринкової вартості описаного та арештованого майна; крім того, у вказаній постанові зазначено, що беручи до уваги невиконання ТОВ «К-Термінал» вимог частин другої, третьої статті 22 Закону України «Про товариства з обмеженою та додаткової відповідальністю», наявні правові підстави для передачі Інгульським відділом Державної виконавчої служби м.Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області частки ОСОБА_2 у ТОВ «К-Термінал», яка складала 50% статутного капіталу вказаного товариства, для реалізації на аукціоні в загальному порядку;

- ОСОБА_2 вже звертався до Господарського суду Миколаївської області (справа №915/1075/20) зі спору між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, у зв`язку з чим провадження у справі необхідно закрити.

Позиція Інгульського відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) щодо апеляційної скарги ОСОБА_1 .

У відзиві на апеляційну скаргу (вх.№777/22/Д5 від 27.09.2022) Інгульський відділ Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) просив рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.01.2022 скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії в суді апеляційної інстанції

Одночасно із поданням 22.03.2022 ОСОБА_1 апеляційної скарги ним заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного рішення суду.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.03.2022 для апеляційного розгляду справи №915/533/21 сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Поліщук Л.В., суддів: Богатиря К.В., Таран С.В.

На час надходження апеляційної скарги матеріали справи №915/533/21 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили, у зв`язку з чим ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.03.2022 відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.01.2022 у справі №915/533/21 до надходження матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.07.2022 відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.01.2022 у справі №915/533/21 до закінчення процедури передачі матеріалів судових справ Господарського суду Миколаївської області до Господарського суду Одеської області. Зобов`язано Господарський суд Одеської області направити на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду матеріали справи №915/533/21 після їх отримання від Господарського суду Миколаївської області.

02.08.2022 до суду апеляційної інстанції від Господарського суду Одеської області надійшов лист № 01-12а/2973/2022 від 29.07.2022, в якому Господарський суд Одеської області повідомив про те, що матеріали справи №915/533/21 на його адресу не надходили.

05.08.2022 від Господарського суду Миколаївської області надійшли матеріали справи №915/533/21.

Питання щодо апеляційної скарги вирішувалося 06.09.2022 (після закінчення перебування головуючого судді Л.В. Поліщук та судді-учасника колегії С.В. Таран у щорічних відпустках).

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.09.2022 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.01.2022 у справі № 915/533/21 залишено без руху з підстав відсутності доказів надсилання іншим учасникам справи копії апеляційної скарги та доданих до неї документів.

07.09.2022, в межах встановленого ухвалою суду від 05.09.2022 строку, від ОСОБА_1 на електронну пошту суду надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги (вх.№ 777/22/Д4 від 07.09.2022).

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.09.2022 поновлено ОСОБА_1 пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.01.2022 у справі №915/533/21. Відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою. Встановлено учасникам справи строк до 30.09.2022 для подання відзиву на апеляційну скаргу та роз`яснено учасникам справи про їх право у цей же строк подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, оформлені відповідно до статті 170 Господарського процесуального кодексу України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншим учасникам справи. Зупинено дію рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.01.2022 у справі №915/533/21.

27.09.2022 Інгульським відділом державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в підсистемі «Електронний суд» сформовано відзив на апеляційну скаргу (вх.№777/22/Д5 від 27.09.2022).

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.10.2022 розгляд справи №915/533/21 призначено на 08.11.2022 о 10:00 год.

Разом з тим, Інгульський відділ Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) також звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, яка була сформована в підсистемі «Електронний суд» 28.09.2022, зареєстрована судом апеляційної інстанції 29.09.2022 за вх.№1528/22. Одночасно скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного рішення суду.

Згідно із протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 29.09.2022 для розгляду вказаної апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Поліщук Л.В., суддів: Богатиря К.В., Таран С.В.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.10.2022 апеляційну скаргу Інгульського відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.01.2022 у справі №915/533/21 залишено без руху з підстав відсутності доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

В межах встановленого ухвалою суду від 03.10.2022 строку Інгульським відділом Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в підсистемі «Електронний суд» 13.10.2022 сформовано заяву про усунення недоліків апеляційної скарги (вх.№1528/22/Д1 від 14.10.2022).

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.10.2022 поновлено Інгульському відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.01.2022 у справі №915/533/21. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Інгульського відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.01.2022 у справі №915/533/21. Встановлено учасникам справи строк до 04.11.2022 для подання відзиву на апеляційну скаргу та роз`яснено учасникам справи про їх право у цей же строк подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, оформлені відповідно до статті 170 Господарського процесуального кодексу України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншим учасникам справи. Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Інгульського відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) об`єднано з апеляційним провадженням за апеляційною скаргою ОСОБА_1 . Апеляційну скаргу Інгульського відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) постановлено розглянути одночасно з апеляційною скаргою ОСОБА_1 , розгляд якої призначено на 08.11.2022 о 10:00 год.

У зв`язку із прийняттям судді - учасника колегії С.В. Таран з 07.11.2022 по 11.11.2022 участі у підготовці суддів для підтримання кваліфікації в Національній школі суддів України відповідно до наказу голови суду від 26.10.2022 №233-к, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 31.10.2022 розгляд справи призначено на іншу дату, а саме, на 22.11.2022 о 12:00 год. З метою повного, об`єктивного та всебічного розгляду справи, а також з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, вказаною ухвалою суду постановлено розглянути апеляційні скарги ОСОБА_1 та Інгульського відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.01.2022 у справі №915/533/21 поза межами строку, встановленого частиною першою статті 273 Господарського процесуального кодексу України, у розумний строк.

У зв`язку з відсутністю електропостачання, судове засідання, призначене на 22.11.2022 о 12:00 год., не відбулось, про що секретарем судового засідання складено відповідну довідку.

Після усунення обставин, які зумовили неможливість проведення судового засідання, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.11.2022 розгляд справи №915/533/21 призначено на 20.12.2022 о 12:00 год.

19.12.2022 на електронну пошту суду від ОСОБА_1 надійшла заява (вх.№777/22/Д8 від 19.12.2022), в якій він просив здійснювати розгляд справи №915/533/21 без його участі за наявними у справі документами, а також зазначив, що підтримує апеляційну скаргу у повному обсязі, просив оскаржуване рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову у позові.

З метою повного, об`єктивного та всебічного розгляду справи в судовому засіданні 20.12.2022 протокольною ухвалою суду оголошено перерву до 24.01.2023 о 12:00 год.

Про оголошення в судовому засіданні перерви до 24.01.2023 о 12:00 год. присутній в судовому засіданні позивач повідомлений під розписку. Про дату, час та місце проведення наступного судового засідання відповідачі були повідомлені шляхом направлення ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.12.2022.

З метою повного, об`єктивного та всебічного розгляду справи в судовому засіданні 24.01.2023 протокольною ухвалою суду оголошено перерву до 21.02.2023 о 12:00 год.

Про оголошення в судовому засіданні перерви до 21.02.2023 о 12:00 год. присутній в судовому засіданні позивач повідомлений під розписку. Про дату, час та місце проведення наступного судового засідання відповідачі були повідомлені шляхом направлення ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.01.2023.

20.02.2023 на електронну пошту суду від ОСОБА_1 надійшла заява (вх.№777/22/Д12 від 20.02.2023), в якій він просив здійснювати розгляд справи №915/533/21 без його участі за наявними у справі документами, а також зазначив, що підтримує апеляційну скаргу у повному обсязі, просив оскаржуване рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову у позові.

Державне підприємство «Сетам» про розгляд справи в суді апеляційної інстанції повідомлене належним чином, проте не скористалось своїм правом на надання відзивів на апеляційні скарги, а також правом участі в судових засіданнях апеляційної інстанції.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, відзив відділу державної виконавчої служби на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.

Фактичні обставини справи

Згідно інформації, яка містилась в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на дату виникнення спірних правовідносин, розмір статутного капіталу ТОВ «К-Термінал» (ідент.код 35988876) становив 60000,00 грн та засновниками (учасниками) товариства були ОСОБА_3 - розмір внеску до статутного фонду 30000,0 грн, що складає 50% статутного капіталу, та ОСОБА_2 - розмір внеску до статутного фонду 30000,00грн, що складає 50% статутного капіталу. Керівник товариства - ОСОБА_2 з 07.05.2012.

На примусовому виконанні в Інгульському відділі державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області перебувало зведене виконавче провадження №51173599, яке складалося з виконавчого провадження щодо виконання виданого Ленінським районним судом м.Миколаєва виконавчого листа №489/4521/14-ц від 29.02.2016 про стягнення зі ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» боргу за кредитним договором від 19.06.2008 та виконавчого провадження №54583827 з виконання виданого Господарським судом Миколаївської області наказу №915/1261/16 від 07.08.2017 про стягнення зі ОСОБА_2 на користь арбітражного керуючого Слободяна Василя Миколайовича грошових коштів в розмірі 47380,64 грн.

13.11.2017 заступником начальника Інгульського ВДВС м.Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області в межах виконання зведеного виконавчого провадження №51173599 прийнято постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, згідно з якою описано та накладено арешт на майнові права засновника юридичної особи - ТОВ «К-Термінал» (код за ), розмір внеску до статутного фонду складає 30000,0 грн.

До того ж, такою постановою призначено відповідального зберігача - ОСОБА_1 ; АДРЕСА_1 .

Така постанова була направлена керівнику ТОВ «К-Термінал» ОСОБА_2. разом з супровідним листом №57596 від 13.11.2017 (т.1 а.с.71) засобами поштового зв`язку та отримана ним 15.11.2017, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №735.

27.09.2017 заступником начальника Інгульського ВДВС м.Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області винесено вимогу №49622, на підставі якої керівник ТОВ «К-Термінал» ОСОБА_2 повинен був у строк до 06.10.2017 надати до вказаного органу державної виконавчої служби баланс та статут даного товариства для огляду та долучення до матеріалів виконавчого провадження.

З акту державного виконавця б/н від 04.10.2017, складеного у виконавчому провадженні №54583827, вбачається, що 04.10.2017 приблизно о 13:00 боржник - ОСОБА_2 з`явився до Інгульського ВДВС м.Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області, проте відмовився надавати будь-які пояснення та не надав копію балансу та статуту ТОВ «К-Термінал» у зв`язку з його незгодою з вищезазначеною вимогою державного виконавця.

З метою визначення ринкової вартості описаного та арештованого майна 24.11.2017 заступником начальника Інгульського ВДВС м.Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, якою доручено Товариству з обмеженою відповідальністю «Українська експертна група» визначити ринкову вартість майнових прав засновника юридичної особи - ТОВ «К-Термінал» з внеском до статутного фонду у розмірі 30000,00 грн.

23.01.2018 заступником начальника Інгульського ВДВС м.Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області оформлено вимогу, в якій державний виконавець вимагав у керівника ТОВ «К-Термінал» ОСОБА_2 в строк до 07.02.2018 надати до органу державної виконавчої служби завірену копію останнього поданого фінансового звіту даного товариства, а також повідомити про те, які інші необоротні активи має товариство на кінець звітного періоду згідно з балансом.

Така вимога була направлена керівнику ТОВ «К-Термінал» ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку та отримана ним 26.01.2018, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №841.

13.12.2018 до Інгульського ВДВС м.Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області надійшли складені Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська експертна група» висновок про ринкову вартість корпоративних прав - частки в статутному капіталі ТОВ «К-Термінал», що становить 50% від статутного капіталу товариства, власником яких є ОСОБА_2 , за яким ринкова вартість вказаних прав станом на 10.10.2018 становила 23700,00 грн без урахування ПДВ, та звіт №17599 від 10.10.2018 про оцінку корпоративних прав - частки в статутному капіталі ТОВ «К-Термінал», що становить 50% від статутного капіталу товариства, власником яких є ОСОБА_2 .

Вказаний висновок разом з супровідним листом №78669 від 13.12.2018 був направлений державним виконавцем, зокрема, ОСОБА_2 та ТОВ «К-Термінал» засобами поштового зв`язку.

18.12.2018 начальником Інгульського ВДВС м.Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області направлено до Миколаївської філії Державного підприємства «Сетам» заявку на реалізацію арештованого майна - майнових прав засновника юридичної особи - ТОВ «К-Термінал» (код за ), розмір внеску до статутного фонду складає 30000,00грн.

У такій заявці визначені відомості про зберігача майна - ОСОБА_1 ; АДРЕСА_1 .

09.01.2019 Державним підприємством «Сетам» проведено електронні торги по лоту №322820, предметом продажу на яких були корпоративні права ОСОБА_2 у вигляді 50% частки у статутному капіталі ТОВ «К-Термінал» (ідент.код 35988876) у розмірі 30000,00 грн із стартовою ціною 23700,00 грн, переможцем яких став ОСОБА_1 та яким за придбане майно сплачено 24411,00 грн, про що заступником начальника Інгульського ВДВС м.Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області складено акт про проведені електронні торги б/н від 17.01.2019.

У такому протоколі місцезнаходженням майна визначено: Кіровоградська обл., смт.Вільшанка, вул.Кірова, буд.65.

Згідно із наданою позивачем копією звіту №411/08-19 від 14.08.2019 з незалежної оцінки поточної ринкової вартості корпоративних прав на ТОВ «К-Термінал» (код за ) та копією висновків про поточну ринкову вартість корпоративних прав на ТОВ «К-Термінал», виконаних ТОВ «Незалежний центр оцінки експертизи та аналітики «Пи Кан», станом на 14.08.2019 загальна поточна ринкова вартість 100% корпоративних прав на ТОВ «К-Термінал» становить 7216864,0 грн.

Предметом спору у цій справі є визнаня недійсними електронних торгів по лоту №322820, предметом продажу на яких були корпоративні права ОСОБА_2 у вигляді 50% частки у статутному капіталі ТОВ «К-Термінал» (ідент.код 35988876) зі стартовою ціною 23700,00 грн, які відбулися 09.01.2019 та були організовані Інгульським відділом державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) та проведені Державним підприємством «Сетам» і оформлені протоколом №381498 та актом про проведені електронні торги від 17.01.2019.

В якості підстав для визнання оспорюваних торгів недісними позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви від 06.08.2021, послався на такі обставини:

-неповідомлення сторін (боржника та стягувачів) виконавчого провадження про можливість визначити вартість арештованого майна за взаємною згодою, адже, за умови належного повідомлення про таку можливість, він мав би можливість надати докази на підтвердження реальної вартості корпоративних прав, яка значно перевищує, визначену оцінювачем;

-призначення оцінювача без дотримання 10-тиденного строку, встановленого сторонами виконавчого провадження для самостійного визначення вартості корпоративних прав. Допускаючи таке порушення відділ ДВС створював умови для недопущення позивача в оцінці його корпоративних прав, з метою заниження їх вартості для продажу заздалегідь визначеній особі - ОСОБА_1 ;

-неповідомлення учасників виконавчого провадження про результати оцінки, є порушенням вимог статті 57 Закону України «Про виконавче провадження», в результаті яких вартість корпоративних прав була суттєво занижена, з метою подальшого її продажу на користь заінтересованої особи ОСОБА_1 , чим були порушені права позивача, адже в разі продажу частки за її реальну ринкову вартість його заборгованість за відкритими виконавчими провадженнями була б погашена в більшій сумі. На думку позивача, підтвердженням заниження вартості корпоративних прав позивача є висновок (звіт №411/08-19 від 14.08.2019), згідно із яким загальна поточна ринкова вартість корпоративних прав ТОВ «К-Термінал» становить 7216864,00 грн з урахуванням ПДВ;

-заявка на реалізацію арештованого майна, на думку позивача, не відповідала вимогам, які передбачені Порядком реалізації арештованого майна, а саме: відсутні відомості про обтяження ДВС та в ній не були зазначені фото- та/або відеоматеріали, що є порушенням вимог абзазу 2 пункту 2 і абзацу 5 пункту 4 розділу II Порядку реалізації арештованого майна;

-в заявці на реалізацію арештованого майна, в порушення вимог абзацу 2 пункту 2 та абзацу 3 пункту 5 розділу II Порядку реалізації арештованого майна, зазначено місцезнаходження майна в районному центрі Кіровоградської області, замість м.Миколаєва, що унеможливило відстеження проведення торгів за критерієм «Миколаївська область» та прийняття у них участі. Крім того, такі дії призвели до зменшення інтересу потенційних покупців і, відповідно свідчать про створення перешкод позивачу та іншим особам для їх участі в електронних торгах;

-до заявки не було додано обов`язкові документи, а саме: повідомлення учасників про результати оцінки та витяги на підтвердження наявного обтяження ГУ ДФС у Миколаївській області, що є порушенням пункту 3 розділу II Порядку реалізації арештованого майна;

-невиконання вимог закону (ст.53-1, частини першої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», частини другої статті 22 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю») щодо повідомлення підприємства про звернення стягнення на частку учасника, за твердженням позивача, мало наслідком те, що проведену в подальшому оцінку вартості цієї частки не можна було використовувати для організації торгів, оскільки у оцінювача при складанні висновку була відсутня інформація про склад необоротних та оборотних активів підприємства, а тому звіт підлягав доопрацюванню, а не використанню для проведення електронних торгів;

-порушення вимог частини третьої статті 20 Закону України «Про товариства з обмеженою та додаткової відповідальністю» полягає в передчасній передачі корпоративних прав на реалізацію до завершення, встановленого цією нормою 30-денного строку, який наданий законом іншому учаснику ТОВ «К-Термінал» - ОСОБА_3 для відповіді на пропозицію виконавця придбати частку позивача;

- ОСОБА_4 (другий учасник торгів) є пов`язаною із ОСОБА_1 особою, а тому торги фактично проводилися за участі одного учасника - ОСОБА_1 ;

- ОСОБА_1 і ОСОБА_4 взагалі не мали права брати участі у торгах, оскільки їм це заборонено Законом України «Про запобігання корупції»;

-відділ ДВС, на думку позивача, знаючи, що ОСОБА_1 приймає участь в торгах в умовах конфлікту реального інтересу, в порушення вимог антикорупційного законодавства, видав йому акт про результат проведених електронних торгів.

Позиція суду апеляційної інстанції

За змістом статей 15 і 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Як вже зазначалось, на примусовому виконанні в Інгульському відділі державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області перебувало зведене виконавче провадження №51173599, яке складалося з виконавчого провадження щодо виконання виданого Ленінським районним судом м.Миколаєва виконавчого листа №489/4521/14-ц від 29.02.2016 про стягнення зі ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» боргу за кредитним договором від 19.06.2008 та виконавчого провадження №54583827 з виконання виданого Господарським судом Миколаївської області наказу №915/1261/16 від 07.08.2017 про стягнення зі ОСОБА_2 на користь арбітражного керуючого Слободяна Василя Миколайовича грошових коштів в розмірі 47380,64 грн.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. У статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість судового рішення.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», тут і надалі в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Заходами примусового виконання рішень, зокрема, є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами (пункт 1 частини першої статті 10 Закону України «Про виконавче провадження»).

Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову (частина перша статті 48 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з вимогами частин першої - третьої статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом проведення електронних аукціонів або за фіксованою ціною. Початкова ціна продажу нерухомого майна визначається в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону. Порядок проведення електронних аукціонів визначається Міністерством юстиції України.

Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2831/5 від 29.09.2016, визначено, що реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» (пункт 1 розділу ІІ Порядку).

Згідно із частиною першої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна (частина друга статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання (частина третя статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна (частина четверта статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом (частина п`ята статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, встановила, що постанова заступника начальника Інгульського ВДВС м.Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області від 13.11.2017 про опис та арешт майна (коштів) боржника в межах виконання зведеного виконавчого провадження №51173599 була направлена керівнику ТОВ «К-Термінал» ОСОБА_2 разом з супровідним листом №57596 від 13.11.2017 засобами поштового зв`язку та отримана ним 15.11.2017, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №735.

З метою визначення ринкової вартості описаного та арештованого майна 24.11.2017, тобто на наступний день після закінчення 10-денного строку з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника, заступником начальника Інгульського ВДВС м.Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, якою доручено Товариству з обмеженою відповідальністю «Українська експертна група» визначити ринкову вартість майнових прав засновника юридичної особи - ТОВ «К-Термінал» з внеском до статутного фонду у розмірі 30000,00 грн.

Висновок, складений 10.10.2018 Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська експертна група» про ринкову вартість корпоративних прав - частки в статутному капіталі ТОВ «К-Термінал», що становить 50% від статутного капіталу товариства, власником яких є ОСОБА_2 , супровідним листом №78669 від 13.12.2018 був направлений державним виконавцем, зокрема, ОСОБА_2 та ТОВ «К-Термінал» засобами поштового зв`язку.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.02.2019 у справі №400/3228/18, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.04.2019, у задоволенні позову ОСОБА_2 до Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про визнання дій заступника начальника Інгульського відділу ДВС м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області при винесенні постанови від 13.11.2017 про накладення арешту на майнові права ОСОБА_2 в Товаристві з обмеженою відповідальністю «К-Термінал» незаконними, скасування постанови про опис і арешт майнових прав ОСОБА_2 в Товаристві з обмеженою відповідальністю «К-Термінал», винесеною 13.11.2017 в межах зведеного виконавчого провадження №51173599 з примусового виконання наказу Господарського суду Миколаївської області №915/1261/16 від 07.08.2017 та скасування звіту про оцінку корпоративних прав ОСОБА_2 в Товаристві з обмеженою відповідальністю «К-Термінал», складеного 26.10.2018 на замовлення Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва, з визнанням оцінки незаконною, відмовлено. Вказані судові рішення обґрунтовані тим, що орган державної виконавчої служби при проведенні опису та накладенні арешту на майнові права ОСОБА_2 , а також призначенні суб`єкта оціночної діяльності діяв на підставі законодавства та у межах наданих повноважень.

Разом з тим, як правильно звернув увагу Господарський суд Миколаївської області в оскаржуваному рішенні, висновок про ринкову вартість корпоративних прав - частку ОСОБА_2 складався в період з 10.10.2018 по 26.10.2018.

Згідно із даним висновком станом на 10.10.2018 частка в статутному капіталі ТОВ «К-Термінал», що становить 50% від статутного капіталу товариства, власником яких є ОСОБА_2 , визначена у розмірі 23700,0 грн (без ПДВ).

Таким чином, як вірно встановив суд першої інстанції, проміжок часу між датою винесення постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності від 24.11.2017 та датою складання відповідного висновку 10.10.2018 - 26.10.2018 складав майже рік.

У цей період (17.06.2018) набрав чинності Закон України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» від 06.02.2018 №2275-VIII, яким Закон України «Про виконавче провадження» доповнено статтею 53-1, відповідно до якої особливості звернення стягнення на частку (частину частки) учасника товариства з обмеженою відповідальністю та учасника товариства з додатковою відповідальністю визначаються Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

Частиною першою статті 22 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» визначено, що звернення стягнення на частку учасника товариства здійснюється на виконання виконавчого документа про стягнення з учасника грошових коштів або на підставі виконавчого документа про звернення стягнення на частку майнового поручителя, яка передана у заставу в забезпечення зобов`язання іншої особи.

За умовами частини другої статті 22 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» виконавець повідомляє товариство про намір звернути стягнення на частку учасника товариства (боржника) та надсилає постанову про накладення арешту на частку. Товариство повинне протягом 30 днів з дня одержання такого повідомлення надати відомості, необхідні для розрахунку вартості частки боржника відповідно до частини четвертої цієї статті.

Положеннями частини третьої статті 22 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» унормовано, що з дня одержання повідомлення, передбаченого частиною другою цієї статті, товариство зобов`язане надавати виконавцю та боржнику доступ до документів фінансової звітності, інших документів, необхідних для визначення вартості частки боржника.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 24.01.2020 у справі №915/499/19, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.07.2020, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 до Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та ОСОБА_1 про переведення на нього прав та обов`язків покупця 50% частки ТОВ «К-Термінал» згідно з актом про проведені електронні торги від 17.01.2019. При цьому у вказаній постанові зазначено, що беручи до уваги невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю «К-Термінал» вимог частин другої, третьої статті 22 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», наявні правові підстави для передачі Інгульським відділом державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області частки ОСОБА_2 у Товаристві з обмеженою відповідальністю «К-Термінал», яка складала 50% статутного капіталу вказаного товариства, для реалізації на аукціоні в загальному порядку. З огляду на те, що продаж належної ОСОБА_2 частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «К-Термінал» здійснювався на аукціоні, Південно-західний апеляційний господарський суд у наведеній постанові погодився з висновком суду першої інстанції про те, що в силу приписів частини сьомої статті 20 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» переважне право ОСОБА_3 на придбання зазначеної частки не застосовується.

За змістом частини четвертої статті 22 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» виконавець має здійснювати розрахунок вартості частки боржника станом на день, що передував накладенню арешту на частку.

Господарський суд Миколаївської області, дослідивши обставини справи та врахувавши наведені вище положення законодавства стосовно того, що реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки), та що виконавець має здійснювати розрахунок вартості частки боржника станом на день, що передував накладенню арешту на частку, вказав, що державним виконавцем вказані положення закону враховані не були, жодних доповнень до постанови від 24.11.2017 та доручення суб`єкту оціночної діяльності - ТОВ «Українська експертна група» визначити ринкову вартість майнових прав засновника юридичної особи - ТОВ «К-Термінал» станом на день, що передував накладенню арешту на частку, ним не було зроблено, у зв`язку з чим правильно встановив, що висновок, який було зроблено ТОВ «Українська експертна група» станом на 10.10.2018 не відповідав вимогам Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» від 06.02.2018 №2275-VIII, який на той момент вже набрав законної сили.

Окрім того, досліджуючи звіт оцінювача колегією суддів встановлено, що в пункті 6.3 «Визначення вартості об`єкту оцінки дохідним підходом» зазначено, що оцінювачу не надана інформація про склад необоротних та оборотних активів, та вартість частки у статутному капіталі ТОВ «К-Термінал» в даному звіті можливо визначити тільки за наявною частиною фінансової звітності підприємства за 2017 рік.

В розділі 8 «Заява оцінювача» вказаного звіту оцінювачем, в якості застереження замовника та осіб, які використовують даний звіт, зазначено про те, що вихідні дані для розрахунку зібрані не в повному обсязі, що могло вплинути на достовірність отриманих результатів. На даний час, в зв`язку з об`єктивними причинами, немає можливості для отримання повної інформації про підприємство.

Також, оцінювачем зазначено, що повнота вихідної інформації обмежується внаслідок відсутності у замовника даного звіту всієї необхідної інформації та розбіжності інформації в документах наданих для оцінки. Дані факти наклали відбиток на обрання підходів до оцінки та використання вихідних даних під час розрахунків. В разі, якщо фінансове становище підприємства значно відрізняється від прийнятого в даному звіті, звіт може бути доопрацьований з урахуванням цих відмінностей.

Отже, суб`єктом оціночної діяльності у висновку від 10.10.2018 зроблено застереження щодо зібрання неповних вихідних даних для розрахунку та ймовірну можливість впливу цього факту на достовірність отриманих результатів, проте вказані застереження були проігноровані виконавцем, у зв`язку з чим висновок про ринкову вартість частки ОСОБА_2 у статутному капіталі ТОВ «К-Термінал» у розмірі 23700,00грн був у подальшому використаний державним виконавцем та ДП «Сетам» для визначення стартової ціни продажу у розмірі 23700,00 грн та формування на підставі цієї інформації лоту торгів.

При цьому суд апеляційної інстанції зауважує, що статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавцю надано право одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію.

Також колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що відомості з державних реєстрів, у тому числі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, є загальному доступі, а тому державний виконавець не був позбавлений права та мав реальну можливість надати суб`єкту оцінювання вихідні дані щодо нерухомого майна ТОВ «К-Термінал», частку в статутному капіталі якого державний виконавець мав намір реалізовувати на електронних торгах, що відповідало б таким засадам виконавчого провадження як справедливість, неупередженість, об`єктивність, співмірність заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

За таких обставин колегія суддів підтримує висновок суду попередньої інстанції, що посилання державного виконавця на невиконання з боку ОСОБА_2 вимог виконавця від 27.09.2017 та 23.01.2018 щодо надання балансу, фінансового звіту та статуту ТОВ «К-Термінал» та неможливість у зв`язку з цим встановити наявність у ТОВ «К-Термінал» права власності на об`єкти нерухомості, є безпідставними.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, врахував додану позивачем до матеріалів справи копію звіту №411/08-19 від 14.08.2019 з незалежної оцінки поточної ринкової вартості корпоративних прав на ТОВ «К-Термінал», додатком до якого є висновки про поточну ринкову вартість корпоративних прав на ТОВ «К-Термінал», які виконані ТОВ «Незалежний центр оцінки експертизи та аналітики «Пи Кан», відповідно до яких станом на 14.08.2019 загальна поточна ринкова вартість 100% корпоративних прав на ТОВ «К-Термінал» становить 7216864,00 грн. Відповідно, вартість 50% корпоративних прав становить 3608432,0 грн.

За змістом статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до приписів статей 76 - 78 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Колегія суддів відзначає, що 17.10.2019 набув чинності Закон України від 20.09.2019 № 132-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», яким було внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України, зокрема, змінено назву статті 79 Господарського процесуального кодексу України з «Достатність доказів» на нову - «Вірогідність доказів», викладено її у новій редакції, та фактично впроваджено в господарський процес стандарт доказування «вірогідності доказів».

Стандарт доказування «вірогідності доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі «Дж. К. та Інші проти Швеції» («J.K. AND OTHERS v. SWEDEN») ЄСПЛ наголошує, що у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом» («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 86 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, суд зобов`язаний надати оцінку кожному належному, допустимому та достовірному доказу, який міститься в матеріалах справи, а також визначити певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Дослідивши висновок від 10.10.2018, у якому зроблені застереження щодо зібрання неповних вихідних даних для розрахунку та ймовірну можливість впливу цього факту на достовірність отриманих результатів, а також наданий позивачем звіт №411/08-19 від 14.08.2019 з відповідними висновками, за якими ринкова вартість 100% корпоративних прав на ТОВ «К-Термінал» становить 7216864,00 грн, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що докази, надані позивачем на підтвердження значного заниження ринкової вартості корпоративних прав ОСОБА_2 та, відповідно, ринкової вартості частки ОСОБА_2 у статутному капіталі ТОВ «К-Термінал», яка була передана на торги, є більш вірогідними, ніж докази, надані відповідачами в обґрунтування висновку про ринкову вартість частки у розмірі 23700,00 грн.

Посилання відділу державної виконавчої служби на те, що питання правомірності висновку про вартість майна доказуванню в даній справі не підлягає в силу приписів частини четвертої статтті 75 Господарського процесуального кодексу України, оскільки рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.02.2019 у справі №400/3228/18, яке залишено в силі постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.04.2019, відмовлено у задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до відділу про скасування висновку про ринкову вартість описаного та арештованого майна, колегією суддів відхиляються з огляду на те, що у даному спорі не підлягають доведенню встановлені рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.02.2019 у справі №400/3228/18, яке набрало законної сили, обставини законності проведення державним виконавцем опису та накладення арешту на майнові права ОСОБА_2 у ТОВ «К-Термінал», а також призначення ним суб`єкта оціночної діяльності для визначення ринкової вартості описаного та арештованого майна, тоді як правомірність розрахунку вартості частки боржника у вказаній адміністративній справі не досліджувалась.

Що стосується місця проведення торгів колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 177 Цивільного кодексу України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами (стаття 190 ЦК України).

Законодавство не містить чіткого та вичерпного переліку майнових прав. Абзац третій частини другої статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» такими правами визначає будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги.

До майнових прав належить право на частку в статутному капіталі господарської організації, а до корпоративних - права із частки, які відповідно до статті 167 Господарського кодексу України надають право на управління, на дохід у вигляді дивідендів та інші права, передбачені законом та статутними документами.

Тож об`єктом обороту є саме частка в статутному (складеному) капіталі господарської організації, з набуттям прав на яку в особи виникають і корпоративні права.

За змістом частини першої статті 66 та статті 139 Господарського кодексу України майно підприємства становлять речі та інші цінності (включаючи нематеріальні активи), які мають вартісне визначення, виробляються чи використовуються у діяльності суб`єктів господарювання та відображаються в їх балансі або враховуються в інших передбачених законом формах обліку майна підприємства.

Таким чином, вартість частини майна товариства, на яку має бути звернено стягнення, має визначатися із дійсної (ринкової) вартості об`єкта оцінки, з урахуванням всього майна товариства, у зв`язку з чим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що для отримання справедливої оцінки частки у статутному фонді товариства обов`язковим є дослідження та визначення необоротних активів даного товариства, у тому числі, нерухомого майна.

Відповідно до частини 5 розділу ІІІ Порядку реалізації арештованого майна інформаційне повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною) повинно містити таку інформацію про майно (лот): реєстраційний номер лота; вид майна; найменування майна; відомості про майно, що виставляється на електронних торгах (торгах за фіксованою ціною), його склад, характеристики, опис, наявність дефектів; місцезнаходження майна; фотографічне зображення майна (відеоматеріали за наявності); відомості про обтяження та обмеження майна, права третіх осіб; розмір гарантійного внеску (розмір винагороди за організацію та проведення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) - у разі реалізації майна відповідно до розділу VІ та пункту 1 розділу VІІ цього Порядку); стартову ціну продажу; крок електронних торгів; порядок ознайомлення з майном (фактична адреса зберігача та адреса зберігання майна, час для ознайомлення, контактні телефони та електронна адреса (за наявності).

Відтак, як заявка на реалізацію частки у ТОВ «К-Термінал», так і повідомлення про електронні торги повинно було містити інформацію про місцезнаходження нерухомого майна, належного юридичній особі - ТОВ «К-Термінал», розташованого у м.Миколаїв по вулиці Лягіна, буд.8, зокрема, його склад, характеристики, опис, наявність дефектів; місцезнаходження майна; фотографічне зображення майна тощо, тобто, ту інформацію про передане на торги майно, яка б сприяла залученню до торгів найбільшого кола потенційних покупців, у тому числі Миколаївської області, та продажу частки ОСОБА_2 у статутному капіталі ТОВ «К-Термінал» за справедливою ціною, про що було правильно зазначено місцевим господарським судом.

Окрім того, навіть у разі проведення електронних торгів за адресою зберігача, такі торги мали проводитись у Миколаївській області, оскільки відповідно до пункту 2 Розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна заявка на реалізацію арештованого майна повинна містити, зокрема, місцезнаходження майна (для нерухомого майна - точна поштова адреса, для рухомого - адреса зберігача), тоді як в акті про проведені електронні торги від 17.01.2019 адресою зберігача - ОСОБА_1 зазначено таку: АДРЕСА_2 , та, як встановлено судом першої інстанції, за цією адресою ОСОБА_1 зареєстрований з 12.01.2018.

Відхиляючи доводи ОСОБА_1 про невідповідність рішення суду першої інстанції постановам Верховного Суду щодо права (фактично необхідності) оскаржити оцінку у порядку оскарження дій виконавця як передумови для задоволення позову, Південно-західний апеляційний господарський суд виходить з такого.

Згідно із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 13.01.2021 у справі № 2-а-13964/08/1570, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі №905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц.

При цьому ефективний спосіб захисту повинен бути повним та забезпечувати таким чином мету здійснення правосуддя та принцип процесуальної економії (забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту) (п. 8.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.01.2022 у справі № 143/591/20). Додатково суд звертається до позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої у постанові від 26.10.2022 у справі № 210/2257/19 (п. 19), згідно з яким суддівський розсуд треба спрямовувати на оптимальні вибір варіанту розв`язання спірного питання, пошук необхідної юридичної норми, її розуміння й інтерпретацію, справедливе вирішення спору відповідно до встановлених судами обставин конкретної справи (див. близькі за змістом висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 (пункт 8.33) і від 02.11.2021 у справі № 917/1338/18 (пункт 96)). У даному випадку це означає, що саме подання позову про визнання недійсним електронних торгів є ефективним способом захисту. Зворотна логіка щодо необхідності спочатку оскаржити оцінку очевидно призводить потім до необхідності окремого оскарження електронних торгів у окремому проваджені.

Поряд з цим, колегія суддів враховує, що з огляду на норми частини першої статті 16 ЦК України проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, є підставою для визнання цих торгів недійсними за умови порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює і доведення такого порушення прав покладається на особу, яка оспорює прилюдні торги.

Колегія суддів вважає, що внаслідок продажу 50% частки у статутному капіталі ТОВ «К-Термінал» за ціною, що визначена у висновку від 10.10.2018, за наявності обґрунтованих сумнівів щодо достовірності та повноти його результатів, відбулось втручання у мирне володіння гр. ОСОБА_2 своїм майном у розумінні статті 1 Протоколу І до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, адже за результатами спірних торгів відбувся продаж його частки у статутному капіталі ТОВ «К-Термінал», ринкова вартість якої значно перевищує початкову ціну продажу (23700,00 грн) та ціну сплачену переможцем торгів (24411,00 грн).

Згідно із вимогами частини першої статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом проведення електронних аукціонів або за фіксованою ціною.

Правова природа процедури реалізації майна шляхом проведення електронних торгів полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника електронних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення електронних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення електронних торгів - це оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на електронних торгах, тобто правочин.

Згідно із частиною першою статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою - третьою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Ураховуючи, що відчуження майна на електронних аукціонах належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав, встановлених частиною першою 1 статті 215 Цивільного кодексу України.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, відповідно до положень статті 16 Цивільного кодексу України, - є визнання правочину недійсним.

Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2831/5 від 29.09.2016, визначено, що електронний аукціон - продаж майна за допомогою функціоналу центральної бази даних системи електронних аукціонів, за яким його власником стає учасник, який під час аукціону запропонував за нього найвищу ціну.

Правова природа процедури реалізації майна на електронних аукціонах полягає в продажі майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника електронного аукціону, та складанні за результатами його проведення акта про проведений електронний аукціон, що передбачено пунктом 4 розділу Х Порядку реалізації арештованого майна, та вказано, що акт про проведений електронний аукціон є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством (пункт 8 розділу Х Порядку реалізації арештованого майна). Вказаний акт є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на електронному аукціоні, а отже, є договором.

Відповідно до частини першої статті 650 Цивільного кодексу України особливості укладення договорів на біржах аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша статті 655 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини четвертої статті 656 Цивільного кодексу України до договору купівлі-продажу, що укладається на організованих ринках капіталу та організованих товарних ринках, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і договорів купівлі-продажу фінансових інструментів, укладених поза організованим ринком, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

З аналізу частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 Цивільного кодексу України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на електронному аукціоні є різновидом договору купівлі-продажу. Сторонами в договорі купівлі-продажу є продавець і покупець.

Відчуження майна на електронному аукціоні відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами першою - третьою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України (частина перша статті 215 цього Кодексу).

Подібного правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 21.11.2018 у справі №465/650/16-ц та від 23.01.2019 у справі №522/10127/14-ц.

Відповідно до частини першої статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

З огляду на те, що реалізація майна - частки ОСОБА_2 у статутному капіталі ТОВ «К-Термінал» на електронних торгах відбулась при визначенні стартової ціни 23700,00грн на підставі необ`єктивного звіту суб`єкта оціночної діяльності, складеного з порушенням вимог частини четвертої статті 22 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», а також з порушенням Порядку реалізації арештованого майна щодо визначення місця проведення аукціону, що вплинуло на результати торгів та у зв`язку з цим були порушенні право позивача на мирне володіння своїм майном, Південно-західний апеляційний господарський суд підтримує висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для визнання таких електронних торгів недійсними.

Щодо доводів відділу державної виконавчої служби про наявність підстав для закриття провадження у справі №915/533/21 колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Отже, для закриття провадження у справі на підставі пункту 3 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України суд має встановити наявність судового рішення, прийнятого у справі: між тими ж сторонами; про той же предмет; з тих же підстав.

Колегією суддів встановлено, що 10.08.2020 за вх.№9829/20 ОСОБА_2 звертався до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою б/н від 07.08.2020 до ОСОБА_1 , Інгульського відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) та Державного підприємства «Сетам», в якій просив суд визнати недійсним аукціон (електронні торги), які відбулися 09.01.2019 та були організовані відділом ДВС та проведені ДП «Сетам» і оформлені протоколом №381498 та актом про проведені електронні торги від 17.01.2019.

Ухвалою від 21.09.2020 за вказаним позовом Господарським судом Миколаївської області відкрито провадження у справі №915/1075/20.

ОСОБА_2 в якості підстав для звернення 10.08.2020 до суду з позовом у справі №915/1075/20 були зазначені такі:

-відсутність повідомлення ОСОБА_3 про можливість переважного придбання частки ОСОБА_2 , що, на думку позивача у справі №915/1075/20, свідчило про порушення вимог частини п`ятої статті 22 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»;

-неприйняття державним виконавцем, після набрання чинності Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», рішення щодо призначення суб`єкта оціночної діяльності з метою отримання висновку про вартість частки ОСОБА_2 , відповідно до вимог цього Закону, що, на думку позивача у справі №915/1075/20, було порушенням вимог частини першої статті 53-1 Закону України «Про виконавче провадження»;

-порушення вимог частини восьмої статті 24 та частини четвертої статті 22 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» щодо порядку визначення вартості (ціни) частки ОСОБА_2 в статутному капіталі ТОВ «К-Термінал», на думку позивача у справі №915/1075/20, вказувало на невідповідність проведеного аукціону вимогам цивільного законодавства.

Ухвалою від 19.0.2021 Господарським судом Миколаївської області прийнято відмову позивача - ОСОБА_2 від позову у справі №915/1075/20, оформленою заявою б/н від 19.01.2021 (вх.№747/21), та закрито провадження у справі №915/1075/20.

Натомість, як вбачається зі змісту позовної заяви ОСОБА_2 від 21.04.2021, остання подана також з інших підстав, ніж заявлені ним в позовній заяві від 07.08.2020, що свідчить про відсутність правових підстав для закриття провадження у даній справі на підставі пункту 3 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Висновки суду апеляційної інстанції

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника, суд апеляційної керується висновком Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційних скаргах, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, викладених у оскаржуваному рішенні.

В силу приписів статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи скаржників не спростовують висновків Господарського суду Миколаївської області про задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення колегія суддів не вбачає, а в задоволенні апеляційних скарг слід відмовити.

Розподіл судових витрат

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за її подання та розгляд не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 276, 281 - 284 ГПК України,

Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Інгульського відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.01.2022 у справі №915/533/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст.287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 27.02.2023.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя К.В. Богатир

Суддя С.В. Таран