ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________РІШЕННЯ
"22" лютого 2023 р. м. Одеса Справа № 916/2741/22
Господарський суд Одеської області у складі судді Литвинової В.В., за участю секретаря судового засідання Крайнюка А.В., розглянувши у відкритому засіданні справу
за позовом Національного університету "Одеська Політехніка"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "МІТАГРО ГРУП"
про стягнення 537126,49 грн.
за участю представників
від позивача - адвокат Ковальова К.М., ордер № 1208284 від 30.11.2022
від відповідача - не прибули
Ухвалою від 03.11.2022 відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 30.11.2022 о 10 год.
Підготовче засідання 30.11.2022 не відбулось через відсутність електропостачання в цей час в суді, через що суд ухвалою від 30.11.2022 призначив підготовче засідання на 21.12.2022 о 14 год.
Підготовче засідання 21.12.2022 не відбулось, через що суд ухвалою від 21.12.2022 продовжив строк підготовчого провадження та призначив підготовче засідання на 18.01.2023.
Відповідно до поштових повідомлень (а.с. 145, 155) відповідач отримав ухвали суду від 03.11.22 та від 30.11.22. Ухвала від 21.12.22 також була надіслана відповідачу у встановленому порядку.
18.01.2023 р. суд закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 15.02.2023 р. В судовому засіданні 15.02.2023 р. оголошувалась перерва до 22.02.2023 р. після чого розгляд справи було продовжено.
Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у позові.
Відповідач в засідання не прибув, відзиву не надав.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, заслухавши представника позивача, який прибув в судове засідання, суд
Відповідно до пп. 1.5 ст.762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.
Приймаючи до уваги, що майно, яке виступає предметом Договору, належить до державної власності , до спірних правовідносин застосовуються також норми Закону України «Про оренду державного та комунального майна».
Відповідно до ч. 1 ст.17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», (який діяв на момент укладання цього Договору), орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені Договором.
Згідно пункту 3.6 зазначеного Договору орендна плата перераховується до Державного бюджету та Національного університету «Одеська політехніка» у співвідношенні 50% та 50% щомісячно не пізніше 12 числа місяця, наступного за звітним місяцем.
Відповідно до вимог пункту 5.3 зазначеного Договору Орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату. Якщо, орендна плата перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі (пункт 3.7 Договору), то вона підлягає індексації і стягується до бюджету та Національного університету «Одеська політехніка» у визначеному пункті 3.6 Договору співвідношення відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від сум заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.
4 квітня 2021 року між Державним університетом „Одеська політехніка як балансоутримувачем та ТОВ «МІТАГРО ГРУП» як орендарем було укладено Договір №9 про відшкодування витрат на утримання орендованої площі та надання комунальних послуг орендареві, за умовами якого орендар користується не житловими приміщеннями загальною площею 120,7 кв.м. на підставі договору оренди від 28.11.2017 р.
Відповідно до п.1.2. Балансоутримувач зобов`язується у порядку та на умовах, передбачених цим Договором, забезпечити утримання та можливість користування комунальними послугами (електропостачання, теплопостачання, водопостачання та водовідведення та ін.) нерухомого майна, а Орендар зобов`язується відшкодувати вартість фактично понесених Балансоутримувачем витрат з утримання не житлових приміщень, а саме: зовнішньо-експлуатаційні витрати, комунальні послуги та податок на землю.
За умовами п.п.3.2.1. орендар зобов`язався своєчасно та в повному обсязі оплачувати надані послуги.
Матеріалами справи підтверджується, що в порушення зазначених вище вимог орендна плата ТОВ «МІТАГРО ГРУП» своєчасно не сплачувалась, що зумовило виникнення заборгованості перед Національним університетом «Одеська політехніка».
Згідно із ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).
Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
У відповідності до ст. 509 ЦК України та ст. 173 ГК України в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Згідно з ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частина 1 ст. 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 ст. 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.
Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги є обгрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Європейський суд з прав людини у рішенні по справі "Серявін та інші проти України", № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча, пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).
Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
При розподілі судових витрат суд виходить з приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України, згідно із якими судовий збір покладається на відповідача.
Враховуючи наведене та керуючись статтями 5, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги в строк встановлений частиною першою статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 02 березня 2023 р.

Суддя В.В. Литвинова