ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року м. ОдесаСправа № 916/984/22
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран,

секретар судового засідання - І.С. Мисько,

за участю представників сторін:

від прокуратури: І.С. Ейсмонт

від позивача: не з`явився

від відповідача: В.О. Вєтрова

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури

на рішення Господарського суду Одеської області від 25.10.2022 (суддя Л.В. Лічман, м.Одеса, повний текст рішення складено 02.11.2022)

у справі №916/984/22

за позовом керівника Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор енергії»

про визнання додаткових угод недійсними та стягнення 203503,42 грн.,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог

Керівник Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області (далі також - прокурор) в інтересах держави в особі Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор енергії» (далі також - ТОВ «Оператор енергії»), в якій просив:

-визнати недійсною додаткову угоду №1 від 17.05.2021 до договору про постачання електричної енергії споживачу №25 від 02.04.2021, укладену між ТОВ «Оператор енергії» та Саф`янівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області;

-визнати недійсною додаткову угоду №2 від 26.07.2021 до договору про постачання електричної енергії споживачу №25 від 02.04.2021, укладену між ТОВ «Оператор енергії» та Саф`янівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області;

-стягнути з ТОВ «Оператор енергії» на користь Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області безпідставно надмірно сплачені бюджетні кошти в сумі 203503,42 грн.

В обґрунтування позовних вимог прокурор послався на те, що додаткові угоди №1 та №2 до договору № 25 від 02.04.2021 укладено з порушенням вимог статті 5, пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», статті 180 Господарського кодексу України, статті 653 Цивільного кодексу України, тому мають бути визнані недійсними на підставі статей 203, 215 Цивільного кодексу України, а грошові кошти, отримані в зв`язку з їх виконанням, - повернуто.

Обґрунтовуючи необхідність повернення коштів, прокурор послався на приписи статей 655, 669, 712 Цивільного кодексу України та повідомив, що Саф`янівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області у зв`язку з укладанням додаткової угоди №1 від 17.05.2021 безпідставно сплачено відповідачу 22073,28 грн (замість 287857,58 грн за товар слід було перерахувати 265784,30 грн); у зв`язку з укладанням додаткової угоди №2 від 26.07.2021 безпідставно сплачено відповідачу 181429,71 грн (замість 1230704,94 грн за товар слід було перерахувати 1049275,23 грн).

Окремо прокурор зазначив, що подання позову з метою захисту інтересів держави в даному випадку спрямоване на задоволення потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно-значимого питання щодо належного розпорядження бюджетними коштами сільської ради, яка безпідставно ухиляється від звернення до суду.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Одеської області від 25.10.2022 позов задоволено частково.

Визнано недійсною додаткову угоду №1 від 17.05.2021 до договору про постачання електричної енергії споживачу №25 від 02.04.2021, укладену між ТОВ «Оператор енергії» та Саф`янівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області.

Стягнуто з відповідача на користь Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області 22073,27 грн. безпідставно сплачених бюджетних коштів.

В решті позову відмовлено.

Стягнуто з відповідача на користь Одеської обласної прокуратури 2812,10 грн. судового збору.

Господарський суд Одеської області, задовольняючи позовну вимогу про визнання недійсною додаткової угоди №1 від 17.05.2021, виходив з того, що сторони, укладаючи вказану додаткову угоду, діяли всупереч приписами частини другої статті 632 Цивільного кодексу України, яка допускає зміну ціни після укладення договору на умовах, встановлених договором, у зв`язку з чим вказав про наявність правових підстав для визнання її недійсною за правилами статей 203, 215 Цивільного кодексу України та стягнення на підставі частини першої, пункту 1 частини третьої статті 1212 Цивільного кодексу України 22073,27 грн, отриманих сільською радою у зв`язку зі збільшенням ціни до 2,29 за 1 кВт*год.

Відмовляючи в решті позовних вимог суд першої інстанції вказав, що прокурором не названо обставин, наслідком дослідження яких є встановлення невідповідності нормативно-правовим актам, у тому числі статті 632 Цивільного кодексу України, додаткової угоди №2 від 26.07.2021, з огляду на що відмовив у задоволенні позовної вимоги про визнання її недійсною та про стягнення коштів, отриманих ТОВ «Оператор енергії» від сільської ради у зв`язку зі збільшенням ціни до 2,48грн за 1 кВт*год.

Короткий зміст та обґрунтування вимог апеляційної скарги

Не погодившись з ухваленим рішенням суду, заступник керівника Одеської обласної прокуратури звернувся із апеляційною скаргою, в якій просив:

1)змінити мотивувальну частину рішення Господарського суду Одеської області від 25.10.2022 у справі №916/984/22 щодо застосування до спірних правовідносин про стягнення надмірно сплачених коштів за недійсною додатковою угодою №1 від 17.05.2021 статті 1212 Цивільного кодексу України, зазначивши, що вказані кошти стягуються на підставі статті 670 Цивільного кодексу України;

2)рішення Господарського суду Одеської області від 25.10.2022 у справі №916/984/22 скасувати в частині відмови у задоволенні позову керівника Ізмаїльської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області до ТОВ «Оператор енергії» про визнання недійсною додаткової угоди №2 від 26.07.2021 до договору постачання електричної енергії та стягнення сплачених бюджетних коштів і ухвалити нове рішення про задоволення позову у відповідній частині, а саме:

-визнати недійсною додаткову угоду № 2 від 26.07.2021 до договору про постачання електричної енергії споживачу № 25 від 02.04.2021, укладену між ТОВ «Оператор енергії» та Саф`янівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області;

-стягнути з ТОВ «Оператор енергії» на користь Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області безпідставно сплачені кошти в сумі 181429,71грн.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що:

-судом при ухваленні рішення до спірних правовідносин застосовано закон (статтю 1212 Цивільного кодексу України), який не підлягав застосуванню, оскільки вказані правовідносини врегульовані статтею 670 Цивільного кодексу України, а також допущено порушення норм процесуального права, а саме, частини четвертої статті 236 Господарського процесуального кодексу України стосовно неврахування висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду від 13.07.2021 у справі №927/550/20, від 18.06.2021 у справі №927/491/19;

-всупереч вимогам статті 204 Цивільного кодексу України, частин першої та четвертої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» довідка Харківської торгово-промислової палати №1336/21 від 15.06.2021 незаконно прийнята судом першої інстанції як документальна підстава для зміни істотних умов договору, оскільки остання не підтверджує наявність факту коливання ціни товару на ринку електричної енергії за повний попередній місяць;

-місцевим господарським судом неправильно застосовано норми матеріального права, а саме, статтю 41 Закону України «Про публічні закупівлі», оскільки судом не враховано, що укладаючи додаткову угоду №2, сторони додатково збільшили ціну за одиницю товару у порівнянні з ціною, визначеною в основному договорі, до 2,48 грн кВт*год, що є на 17,2 % більше від ціни, встановленої у договорі;

-суд, зазначаючи про те, що на момент укладення оспорюваних додаткових угод законодавець дозволив збільшення ціни за одиницю товару до 10% неодноразово для угод на постачання електричної енергії, не врахував висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 13.07.2021 у справі №927/550/20, від 18.06.2021 у справі №927/491/19, стосовно того, що сторони не обмежені у кількості щодо внесення змін до договору стосовно ціни товару, але всі збільшення ціни в сумі не можуть перевищувати 10% початкової ціни, визначеної у основному договорі.

Позиція позивача щодо апеляційної скарги

У відзиві на апеляційну скаргу (вх.№1874/22/Д2 від 13.01.2023) Саф`янівська сільська рада Ізмаїльського району Одеської області зазначила, що вимоги прокурора, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, у зв`язку з чим рішення Господарського суду Одеської області від 25.10.2022 у справі №916/984/22 в частині відмови у задоволенні позову про визнання недійсною додаткової угоди №2 від 26.07.2021 до договору постачання електричної енергії №25 від 02.04.2021 має бути залишено без змін.

Позивач зазначив, що при укладенні додаткової угоди №2 від 26.07.2021 сторонами було дотримано вимоги законодавства про закупівлю та умови договору. Факт наявності коливання ціни за електричну енергію в бік збільшення має належне документальне підтвердження, зокрема, таке коливання підтверджується не тільки ціновою довідкою Харківської торгово-промислової палати, а і інформацією з сайту ДП «Оператор ринку», що передбачено умовами договору.

Також сільська рада зазначила, що на момент укладення додаткової угоди №2 не було порушено вимоги частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», оскільки додатковими угодами №1 та №2 підвищення ціни за одиницю товару кожного разу здійснювалось не більш ніж на 10%. Натомість наведена прокурором в апеляційній скарзі судова практика стосується договорів, укладених за попередньою редакцією Закону України «Про публічні закупівлі», що була чинною до 19.04.2020.

Саф`янівська сільська рада Ізмаїльського району Одеської області наголосила на тому, що враховуючи, що з серпня 2021 року відбулось не просто коливання ціни, а ціна на електричну енергію на ринку «на добу наперед» почала стрімко зростати, суд першої інстанції прийняв до уваги, що укладення додаткових угод на підвищення ціни за договором було неминучим, а у разі неукладення таких угод існував би ризик розірвання договору та переходу до постачальника «останньої надії», тариф якого був набагато більшим, ніж 2,48грн за 1кВт*год. Крім того, сільська рада вимушена була б оголосити нову закупівлю вже за ціною значно вищою, ніж була встановлена у договорі, і в такому разі Саф`янівська сільська рада зазнала б додаткових витрат місцевого бюджету.

Позиція відповідача щодо апеляційної скарги

ТОВ «Оператор енергії» у відзиві на апеляційну скаргу (вх.№1174/22/Д3 від 17.01.2023) просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги відповідач зазначив, що за змістом пункту 2 частини другої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» сума договору не повинна збільшуватися, що означає те, що в разі збільшення ціни за одиницю товару, кількість товару, відповідно, повинна зменшуватися. При цьому розрахунок відсотків зміни ціни та кількості здійснюється у додатковій угоді від ціни підписаного договору, а у наступних додаткових угодах (за потреби) - від останньої зміни ціни та кількості.

Також позивач зауважив, що скаржник невірно розтлумачив норми чинного законодавства, які регулюють спірні відносини, а наведені в апеляційній скарзі висновки Верховного Суду не можуть застосовуватися до правовідносин, які виникли між ТОВ «Оператор енергії» та Саф`янівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області з огляду на те, що на момент укладення додаткової угоди №2 положення Закону України «Про публічні закупівлі», які надають можливість внесення змін до істотних умов договору про постачання електричної енергії споживачу, зазнали суттєвих змін.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.11.2022 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Л.В. Поліщук, суддів К.В. Богатиря, С.В. Таран.

У зв`язку з тим, що на час надходження апеляційної скарги матеріали справи №916/984/22 до суду апеляційної інстанції не надходили, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.11.2022 відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Одеської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Одеської області від 25.10.2022 у справі № 916/984/22 до надходження матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду. Доручено Господарському суду Одеської області надіслати матеріали справи №916/984/22 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

08.12.2022 до суду апеляційної інстанції надійшли матеріали справи №916/984/22.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.12.2022 апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Одеської області від 25.10.2022 у справі №916/984/22 залишено без руху з підстав відсутності доказів сплати судового збору у розмірі 11525,18грн. Встановлено скаржнику строк для усунення недоліків, встановлених при поданні апеляційної скарги, протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху. Роз`яснено скаржнику, що якщо не буде усунуто недоліки у строк, встановлений судом, апеляційна скарга вважається неподаною і підлягає поверненню.

В межах встановленого ухвалою суду від 13.12.2022 строку від виконувача обов`язків начальника управління представництва інтересів держави в суді Одеської обласної прокуратури надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги (вх. №1874/22/Д1 від 22.12.22).

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.12.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Одеської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Одеської області від 25.10.2022 у справі №916/984/22. Встановлено учасникам справи строк до 13.01.2023 для подання відзиву на апеляційну скаргу та роз`яснено учасникам справи про їх право у цей же строк подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, оформлені відповідно до статті 170 Господарського процесуального кодексу України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншим учасникам справи. Попереджено учасників справи про наслідки подання письмових заяв чи клопотань без додержання вимог частини першої та другої вказаної вище норми або не у строк, встановлений судом, у вигляді їх повернення заявникові без розгляду.

13.01.2023 від Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№1874/22/Д2 від 13.01.2023).

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.01.2023 розгляд справи №916/984/22 призначено на 14.02.2023 об 11:00 год.

17.01.2023 від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№1874/22/Д3 від 17.01.2023), який був надісланий засобами поштового зв`язку на адресу суду 13.01.2023.

Ухвалою суду від 13.02.2023 задоволено заяву Саф`янівського сільського голови (вх.№302/23 від 10.02.2023) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів; постановлено провести судове засідання 14.02.2023 об 11:00 год. у справі №916/984/22 в режимі відеоконференції, забезпечивши участь начальника відділу юридичного забезпечення та з питань запобігання та виявлення корупції апарату Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області Шульги В.Р. у вказаному судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів.

З метою повного, об`єктивного та всебічного розгляду справи в судовому засіданні, яке відбулось 14.02.2023 в режимі відеоконференції, протокольною ухвалою суду оголошено перерву до 28.02.2023 о 10:00 год.

Про оголошення в судовому засіданні 14.02.2023 перерви до 28.02.2023 о 10:00 год присутні в судовому засіданні представник прокуратури та представник відповідача повідомлені під розписку.

З огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, ухвалою суду апеляційної інстанції від 14.02.2023 постановлено розглянути апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Одеської області від 25.10.2022 у справі №916/984/22 поза межами строку, встановленого у частині першій статті 273 Господарського процесуального кодексу України, у розумний строк.

Вказаною ухвалою суду також задоволено усне клопотання начальника відділу юридичного забезпечення та з питань запобігання та виявлення корупції апарату Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області Шульги В.Р. про участь у судовому засіданні 28.02.2023 о 10:00 год. у даній справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

28.02.2023 на електронну пошту суду від Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника Шульги В.Р. з огляду на перебування останньої у відпустці.

Заслухавши представників учасників справи, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзивів на неї, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.

Фактичні обставини справи

За результатами закупівлі товару за кодом національного класифікатора ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник»: 09310000-5 - «Електрична енергія», ідентифікатор закупівлі UA-2021-02-24-010922-b, проведеною за процедурою відкритих торгів, 02.04.2021 між ТОВ «Оператор енергії» (постачальником) та Саф`янівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області (споживачем) укладено договір про постачання електричної енергії споживачу № 25 (далі - договір), відповідно до пункту 2.1. якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії.

Умови цього договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №12 (пункт 1.2. договору).

Згідно із пунктом 2.3. договору загальний обсяг споживання електричної енергії за цим договором складає 1476000 кВт*год.

Загальна вартість договору становить 3120854,40 грн, у тому числі ПДВ 520142,40грн (пункт 5.1. договору).

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (пункт 5.4. договору).

У пункті 5.12. сторони узгодили, що комерційна пропозиція, яка є додатком 3 до цього договору, має містити, зокрема, ціну (тариф) електричної енергії, у тому числі диференційовані ціни (тарифи) за 1 кВт*год електричної енергії, з урахуванням тарифу на послуги передачі електричної енергії.

У комерційній пропозиції, яка є додатком 3 до договору, сторони визначили, що ціна (тариф) електричної енергії, у тому числі диференційовані ціни (тарифи) за 1 кВт*год електричної енергії, з урахуванням тарифу на послуги передачі електричної енергії, становить 2,1144 грн.

У підпункті 13.8.2. пункту 13.8. договору сторони передбачили, що відповідно до статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» істотні умови договору можуть змінюватися у випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

Також у підпункті 13.8.2. пункту 13.8. договору визначено, що у випадку коливання ціни товару на ринку в бік збільшення, постачальник має право письмово звернутись до споживача з відповідною пропозицією, при цьому така пропозиція в кожному окремому випадку, коли на ринку відбувається об`єктивне коливання ціни за одиницю товару в бік збільшення, повинна бути обґрунтована і документально підтверджена. Постачальник разом з письмовою пропозицією щодо внесення змін до договору надає документ/документи (або інформацію), що підтверджує збільшення середньозваженої ціни за одиницю товару за повний попередній місяць в тих межах/розмірах, на які постачальник пропонує змінити ціну товару. Документ/документи (або інформація), що підтверджує збільшення ціни товару, повинен бути наданий у формі належним чином оформленої довідки/інформації (або в іншій документальній формі), виданої торгово-промисловою палатою України, або регіональною торгово-промисловою палатою, або органами державної статистики, але не виключно. Також документальним підтвердженням факту коливання ціни електричної енергії на ринку є інформація, що розміщена на офіційному сайті ДП «Оператор ринку», але не виключно.

Листом від 23.04.2021 №17 ТОВ «Оператор енергії» звернулось до Саф`янівської сільської ради, в якому просило збільшити передбачену в договорі ціну на електричну енергію не більше ніж на 10 відсотків, що не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

В якості документального підтвердження збільшення вартості електричної енергії відповідач послався на лист ДП «ДЕРЖЗОВНІШІНФОРМ» за вих.№121/70 від 22.04.2021, в якому визначено зміну розрахункової середньозваженої ціни РДН ОЕС за період 11.04.2021 - 15.04.2021 до розрахункової середньозваженої ціни РДН ОЕС за період 26.03.2021 - 30.03.2021 на «+17,54%».

17.05.2021 між ТОВ «Оператор енергії» (постачальником) та Саф`янівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області укладено додаткову угоду № 1 до договору від 02.04.2021 № 25, в якій, з посиланням на пункт 2 частини п`ятої статті 41 України «Про публічні закупівлі» та у зв`язку із збільшенням ринкової ціни на електричну енергію, сторони домовились збільшити ціну не більше, ніж на 10%, що не призведе до збільшення суми, визначеної у договорі закупівлі.

Додатковою угодою № 1 від 17.05.2021 зменшено обсяг споживання електричної енергії до 1366024,32751 кВт*год; встановлено з 01.05.2021 нову ціну товару - 2,29 грн з ПДВ за 1 кВт*год, у зв`язку з чим, серед іншого, пункт 5.1. договору доповнено абзацом другим, відповідно до якого:

-вартість 41807 кВт*год складає 88396,72 грн (з ПДВ) за тарифом 2,1144 грн (з ПДВ) за 1 кВт*год за період 02.04. - 30.04.2021;

-вартість 1324217,32751 кВт*год складає 3032457,68 грн (з ПДВ) за тарифом 2,29 грн (з ПДВ) за 1 кВт*год, починаючи з 01.05.2021;

-всього 1366024,32751 кВт*год на загальну суму 3120854,40 грн (з ПДВ).

Листом від 29.06.2021 №62 ТОВ «Оператор енергії» запропонувало Саф`янівській сільській раді збільшити передбачену в договорі ціну на електричну енергію не більше ніж на 10 відсотків, що не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

У цьому випадку зростання ціни на електричну енергію відповідач підтверджував довідкою Харківської торгово-промислової палати №1336/21 від 15.06.2021, відповідно до якої зміна середньозваженої ціни на РДН в ОЕС України за 1 декаду травня 2021 року (01.05 - 10.05) до середньозваженої ціни на РДН в ОЕС України за 1 декаду червня 2021 року (01.06. - 10.06) склала «+41,66%».

26.07.2021 укладено додаткову угоду № 2 до договору від 02.04.2021 №25, в якій, з посиланням на пункт 2 частини п`ятої статті 41 України «Про публічні закупівлі» та у зв`язку із збільшенням ринкової ціни на електричну енергію, сторони домовились збільшити ціну не більше, ніж на 10%, що не призведе до збільшення суми, визначеної у договорі закупівлі.

Додатковою угодою № 2 від 26.07.2021 зменшено обсяг споживання електричної енергії до 1274202,5887 кВт*год; встановлено з 01.07.2021 нову ціну товару - 2,48 грн (з ПДВ) за 1 кВт*год, у зв`язку з чим, серед іншого, пункт 5.1. договору доповнено абзацом другим, відповідно до якого:

-вартість 41807 кВт*год складає 88396,72 грн (з ПДВ) за тарифом 2,1144 грн (з ПДВ) за 1 кВт*год за період 02.04.- 30.04.2021;

-вартість 125702 кВт*год складає 287857,58 грн (з ПДВ) за тарифом 2,29 грн (з ПДВ) за 1 кВт*год за період з 01.05.-30.06.2021;

-вартість 1106693,5887 кВт*год складає 2744600,10 грн (з ПДВ) за тарифом 2,48 грн (з ПДВ), починаючи з 01.07.2021;

-всього 1274202,5887 кВт*год на загальну суму 3120854,40 грн (з ПДВ).

В подальшому, керуючись пунктом 1 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», у зв`язку із зменшенням обсягів закупівлі, зокрема, з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника, сторони домовились зменшити загальну вартість договору про постачання електричної енергії споживачу №25 від 02.04.2021 на 1513894,73грн, про що 28.12.2021 уклали додаткову угоду №3 до договору.

Так, відповідно до додаткової угоди №3 від 28.12.2021 загальний обсяг споживання електричної енергії за цим договором складає 663761 кВт*год, а загальна вартість договору становить 1606959,67 грн, у тому числі ПДВ 267826,61 грн.

Згідно із інформацією, викладеною у листі Саф`янівської сільської ради №01/01-38/826/856 від 07.04.2022 на запит прокуратури №59-1200ВИХ-22 від 25.03.2022, за постачання 41807 кВт*год сільрадою сплачено 88396,72 грн (з ПДВ) за тарифом 2,1144 грн (з ПДВ); за постачання 125702 кВт*год, з урахуванням додаткової угоди №1 від 17.05.2021, сплачено 287857,58 грн (з ПДВ) за тарифом 2,29 грн (з ПДВ); за постачання 496252 кВт*год, з урахуванням додаткової угоди №2 від 26.07.2021, сплачено 1230704,96 грн за тарифом 2,48 грн (з ПДВ), що підтверджується відповідними актами приймання-передачі та платіжними дорученнями, копії яких наявні в матеріалах справи (т.1 а.с.69-116).

Прокурор, звертаючись із даним позовом до господарського суду, послався на порушення законодавства в сфері публічних закупівель при укладенні та виконанні зобов`язань за додатковими угодами до договору про постачання електричної енергії (безпідставної зміни істотних умов договору: збільшення ціни товару і, як наслідок, зменшення обсягу закупівлі), що призвело до нераціонального та неефективного використання бюджетних коштів. В результаті укладення сторонами з порушенням вимог закону спірних додаткових угод, з місцевого бюджету безпідставно та надмірно сплачено відповідачу бюджетні кошти у розмірі 203503,42 грн, які у зв`язку з визнанням недійсними додаткових угод підлягають стягненню з відповідача на підставі частини першої статті 670 Цивільного кодексу України.

Позиція суду апеляційної інстанції

Господарський суд Одеської області, дослідивши зміст листа ДП «ДЕРЖЗОВНІШІНФОРМ» № 121/70 від 22.04.2021, погодився з доводами прокурора стосовно того, що цей лист не підтверджує збільшення середньозваженої ціни за одиницю товару за повний попередній місяць (інформація стосується періоду з 26.03.2021 до 15.04.2021), а, отже, не є належним доказом можливості збільшення ціни за одиницю товару. Крім того, лист ДП «ДЕРЖЗОВНІШІНФОРМ» від 22.04.2021 № 121/70 враховує зміну ціни за одиницю товару за період до укладення договору №25 від 02.04.2021, тому не відображає належним чином збільшення середньозваженої ціни за одиницю товару для укладеного договору.

Врахувавши викладене, суд зазначив, що сторони, уклавши додаткову угоду №1 від 17.05.2021, діяли всупереч приписами частини другої статті 632 Цивільного кодексу України, яка допускає зміну ціни після укладення договору на умовах, встановлених договором, у зв`язку з чим дійшов висновку, що додаткову угоду №1 від 17.05.2021 слід визнати недійсною за правилами статей 203, 215 Цивільного кодексу України, а відповідну позовну вимогу - задовольнити.

Прийнявши до уваги вказаний висновок щодо недійсності додаткової угоди №1 від 17.05.2021, суд першої інстанції встановив, що сільська рада повинна сплатити ТОВ «Оператор енергії» 265784,31 грн за поставлену в період з 01.05.2021 р. до 30.06.2021 електричну енергію в кількості 125702 кВт*год, тобто за ціною 2,1144 за 1 кВт*год, визначеною в договорі від 02.04.2021 № 25.

Відтак, за розрахунком суду, ТОВ «Оператор енергії» має повернути Саф`янівській сільській раді грошові кошти в розмірі 22073,27 грн (замість 287857,58 грн за товар слід було перерахувати 265784,31 грн), у зв`язку з чим задовольнив позовну вимогу в цій частині на підставі частини першої, пункту 1 частини третьої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Відмовляючи в решті позовних вимог Господарський суд Одеської області, порівнявши пункт 2 частини четвертої статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі» в редакції до 19.04.2020 та пункт 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» в редакції з 19.04.2020, вказав, що на момент укладання оспорюваних додаткових угод законодавець дозволив збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків неодноразово для угод на постачання електричної енергії, у зв`язку з чим відхилив доводи прокурора про те, що збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати 10% договору незалежно від кількості додаткових угод.

При цьому місцевим господарським судом довідку Харківської торгово-промислової палати № 1336/21 від 15.06.2021, яка стала підставою для укладення додаткової угоди №2 від 26.07.2021, прийнято в якості належного доказу збільшення середньозваженої ціни за одиницю товару за повний попередній місяць.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції вказав, що прокурором не названо обставин, наслідком дослідження яких є встановлення невідповідності нормативно-правовим актам, у тому числі статті 632 Цивільного кодексу України, додаткової угоди № 2 від 26.07.2021, з огляду на що відмовив у задоволенні позовної вимоги про визнання її недійсною та про стягнення коштів, отриманих ТОВ «Оператор енергії» від сільської ради у зв`язку зі збільшенням ціни до 2,48грн за 1 кВт*год.

Відповідно до частини першої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Виходячи із вказаної норми процесуального закону, колегія суддів переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги стосовно висновків суду першої інстанції про відсутність правових для визнання недійсною додаткової угоди №2 від 26.07.2021 до договору про постачання електричної енергії споживачу №25 від 02.04.2021 та стягнення коштів в сумі 181429,71 грн, а також в частині правової кваліфікації стягнутої судом суми 22073,27 грн, яку надмірно сплатила сільська рада у зв`язку з укладенням додаткової угоди №1 від 17.05.2021 до договору.

Щодо вимоги про визнання недійсною додаткової угоди №2 від 26.07.2021

Південно-західний апеляційний господарський суд виходить з того, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Згідно з частиною першою статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 215 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з абзацом 1 частини першої статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені у статті 203 Цивільного кодексу України, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх і непрацездатних дітей.

Отже, вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Тобто, для того щоб визнати той чи інший правочин недійсним, позивач по справі має довести, що такий правочин, саме в момент його укладання, зокрема, суперечив Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

У цій справі встановлено, що сторони уклали договір про постачання електричної енергії споживачу №25 від 02.04.2021 за результатами процедури відкритих торгів на виконання вимог Закону «Про публічні закупівлі», який установлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади.

Метою вказаного Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Положеннями статті 3 Закону України «Про публічні закупівлі» визначено, що закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія та ефективність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників; об`єктивна та неупереджена оцінка тендерних пропозицій; запобігання корупційним діям і зловживанням.

Відповідно до пункту 8 частини другої статті 22 Закону України «Про публічні закупівлі» тендерна документація має містити проект договору про закупівлю з обов`язковим зазначенням порядку змін його умов.

Згідно з частиною четвертою статті 41 зазначеного Закону умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції / пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та / або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції / пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Відповідно до положень частин першої, другої статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Стаття 652 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Через зміну істотних обставин договір може бути змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) у момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

За загальним правилом істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі (частина п`ята статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі»).

Однак вказана норма передбачає випадки, за яких допускається зміна істотних умов договору про закупівлю.

Так, пункт 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» (у редакції станом на час укладення додаткової угоди №2 від 26.07.2021) таким випадком визначає збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.

Тобто, пункт 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» прямо передбачає коливання цін на ринку щодо відповідного товару обов`язковою умовою для збільшення ціни договору про закупівлю.

Південно-західний апеляційний суд також зазначає про те, що чинне законодавство не передбачає, які саме документи мають підтверджувати факт коливання цін. Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що частина п`ята статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» дає можливість змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10% та має на меті запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника. Разом з тим, ця норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Документи щодо коливання ціни повинні підтверджувати, чому відповідне підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні, запропонованій замовнику на тендері та/або чому виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним (подібна за змістом позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.04.2019 у справі №915/346/18, від 12.02.2020 у справі №913/166/19, від 21.03.2019 у справі №912/898/18, від 25.06.2019 у справі №913/308/18, від 12.09.2019 у справі №915/1868/18).

Прокурор, звертаючись з позовом у справі, що розглядається, підставою для визнання недійсними додаткових угод до договору визначив саме положення пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

Таким чином, системний аналіз положень частини першої статті 525, статті 526, частини першої статті 651 Цивільного кодексу України та пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» дає підстави для висновку про те, що зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, який входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником); ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися (подібний висновок наведений у постанові Верховного Суду від 09.06.2022 у справі №927/636/21).

Суд апеляційної інстанції встановив, що укладаючи договір сторони визначили ціну за 1 кВт*год у розмірі 2,1144 грн.

Умовами договору (підпункт 13.8.2. пункту 13.8.) сторони погодили можливість зміни ціни за одиницю електричної енергії за умови надання постачальником документального підтвердження факту збільшення середньозваженої ціни за одиницю товару за повний попередній місяць в тих межах/розмірах, на які постачальник пропонує змінити ціну товару.

В якості документального підтвердження коливання ціни на електричну енергію відповідачем надано довідку Харківської торгово-промислової палати № 1336/21 від 15.06.2021, яка стала підставою для укладення додаткової угоди № 2 від 26.07.2021.

Оцінюючи довідку Харківської торгово-промислової палати №1336/21 від 15.06.2021 місцевий господарський суд зазначив, що її зміст свідчить про збільшення середньозваженої ціни за одиницю товару за повний місяць у порівнянні періодів з 01.05.2021 до 10.05.2021 та з 01.06.2021 до 10.06.2021 Такий повний місяць є попереднім по відношенню до дати « 01.07.2021», з якої збільшено ціну за одиницю товару додатковою угодою №2 від 26.07.2021. При цьому суд встановив, що пункт 13.8.2 договору від 02.04.2021 р. № 25 не містить обов`язку постачальника надавати документ, з якого вбачається збільшення середньозваженої ціни за одиницю товару за повний календарний місяць.

З таким висновком суду колегія суддів не погоджується, оскільки у довідці Харківської торгово-промислової палати №1336/21 від 15.06.2021 визначено зміну середньозваженої ціни на РДН в ОЕС України за період 01.05.-10.05.2021 до середньозваженої ціни на РДН в ОЕС України за період 01.06.-10.06.2021, тобто зміну такої ціни за першу декаду травня 2021 до першої декади червня 2021 року.

Разом з тим, для підвищення ціни на електроенергію потрібно відштовхуватися від розрахункового періоду, за який визначають обсяги спожитої електроенергії.

Так, відповідно до пункту 2.3.13. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №12, обсяги спожитої електричної енергії визначаються за розрахунковий період, який становить 1 календарний місяць.

Пунктом 4.19. вказаних Правил встановлено, що розрахунки споживача за електричну енергію здійснюються за розрахунковий період, який, як правило, становить календарний місяць відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції).

У пункті 5.4. договору про постачання електричної енергії споживачу №25 від 02.04.2021 передбачено, що розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Виходячи із викладеного, для документального підтвердження факту коливання ціни електричної енергії на ринку слід керуватися показниками середньозваженої ціни електричної енергії за відповідний календарний місяць.

Тож відсутні підстави приймати до уваги в якості документального підтвердження для зміни ціни у договорі про закупівлю факт коливання ціни за 10 днів одного місяця (у даному випадку за 10 днів травня та 10 днів червня 2021 року), а тому є помилковим висновок суду першої інстанції, що довідка Харківської торгово-промислової палати від 15.06.2021 №1336/21 свідчить про збільшення середньозваженої ціни за одиницю товару за повний місяць у порівнянні періодів з 01.05.2021 до 10.05.2021 та з 01.06.2021 до 10.06.2021, і такий повний місяць є попереднім по відношенню до дати « 01.07.2021», з якої збільшено ціну за одиницю товару додатковою угодою №2 від 26.07.2021.

Крім того, висновок місцевого господарського суду, що пункт 13.8.2 договору № 25 від 02.04.2021 не містить обов`язок постачальника надавати документ, з якого вбачається збільшення середньозваженої ціни за одиницю товару за повний календарний місяць, зроблений без належного дослідження умов договору №25 від 02.04.2021, у пункті 13.8.2. якого якраз і передбачено, що постачальник повинен документально підтвердити збільшення середньозваженої ціни за одиницю товару за повний попередній місяць в тих межах/розмірах, на які постачальник пропонує змінити ціну товару.

Таким чином, довідка Харківської торгово-промислової палати №1336/21 від 15.06.2021 не підтверджує збільшення середньозваженої ціни за одиницю товару за повний попередній місяць та не є належним доказом збільшення ціни за одиницю товару, а тому у ТОВ «Оператор Енергії» не було підстав для збільшення ціни електричної енергії.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що додаткова угода №2 від 26.07.2021 до договору суперечить приписам пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», у зв`язку з чим її слід визнати недійсною на підставі частини першої статті 215, частини першої статті 203 Цивільного кодексу України.

Щодо вимоги про стягнення коштів

За змістом частини другої статті 712 Цивільного кодексу України до договору постачання застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У статті 669 Цивільного кодексу України визначено, що кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

Відповідно до частини першої статті 670 Цивільного кодексу України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Недійсність додаткових угод означає, що зобов`язання сторін регулюються договором, за яким позивач повинен був поставити товар.

Тому і поставка електричної енергії, і її оплата мала здійснюватися сторонами відповідно до умов укладеного договору. Оскільки між сторонами існують договірні відносини, то правовою підставою для задоволення вимог про стягнення надмірно сплачених коштів (коштів, сплачених за товар, який так і не було поставлено) є частина перша статті 670 Цивільного кодексу України, і тому як правова підстава такого повернення не може бути застосована стаття 1212 Цивільного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07.02.2023 у справі №927/188/22, від 13.07.2021 у справі №927/550/20, від 18.06.2021 у справі №927/491/19.

Господарський суд Одеської області, задовольняючи позовну вимогу про стягнення надмірно сплачених коштів у розмірі 22073,27 грн за недійсною додатковою угодою №1 від 17.05.2021 на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України, викладеного вище не врахував, у зв`язку з чим рішення в цій частині слід змінити.

Колегія суддів, здійснивши розрахунок надмірно сплачених коштів за недійсною додатковою угодою №2 від 26.07.2021, встановила, що з урахуванням додаткової угоди №2 від 26.07.2021 сільська рада сплатила за постачання 496252 кВт*год 1230704,96 грн за тарифом 2,48 грн (з ПДВ), хоча мала сплатити за вказану кількість електроенергії 1049275,23 грн за тарифом 2,1144 грн за 1 кВт*год (тобто за ціною, визначеною в договорі №25 від 02.04.2021), у зв`язку з чим сума надмірно сплачених коштів складає 181429,73 грн (1230704,96 грн - 1049275,23 грн).

Відтак, ТОВ «Оператор енергії» має повернути сільській раді надмірно сплачені за двома додатковими угодами кошти в розмірі 203503,00 грн (22073,27 грн + 181429,73 грн).

Висновки суду апеляційної інстанції.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Відповідно до положень статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Згідно із частиною першою 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: нез`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, зміни мотивувальної частини рішення Господарського суду Одеської області від 25.10.2022 у справі №916/984/22 щодо застосування до спірних правовідносин про стягнення надмірно сплачених коштів за недійсною додатковою угодою №1 від 17.05.2021 статті 1212 Цивільного кодексу України, скасування оскаржуваного судового рішення в частині відмови у задоволенні позову про визнання недійсною додаткової угоди №2 від 26.07.2021 до договору постачання електричної енергії та стягнення коштів в сумі 181429,73грн, з підстав нез`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права (статті 1212 Цивільного кодексу України) та порушення норм процесуального права (щодо неврахування висновків щодо застосування норм права, викладених в постановах Верховного Суду), і ухвалення нового рішення про задоволення позову у цій частині.

Розподіл судових витрат

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина чотирнадцята статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

У зв`язку із задоволенням позову у повному обсязі, судові витрати за його подання покладаються на відповідача. Враховуючи задоволення апеляційної скарги, судовий збір за апеляційний перегляд справи покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 277, 281-284 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури задовольнити.

2.Змінити мотивувальну частину рішення Господарського суду Одеської області від 25.10.2022 у справі №916/984/22 щодо застосування до спірних правовідносин про стягнення надмірно сплачених коштів за недійсною додатковою угодою №1 від 17.05.2021 статті 1212 Цивільного кодексу України, виклавши його мотивувальну частину в редакції даної постанови.

3.Рішення Господарського суду Одеської області від 25.10.2022 у справі №916/984/22 скасувати в частині відмови у задоволенні позову керівника Ізмаїльської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор енергії» про визнання недійсною додаткової угоди №2 від 26.07.2021 до договору постачання електричної енергії та стягнення сплачених бюджетних коштів в сумі 181429,73 грн і ухвалити нове рішення про задоволення позову у відповідній частині.

4.В іншій частині рішення Господарського суду Одеської області від 25.10.2022 у справі №916/984/22 залишити без змін, виклавши резолютивну частину рішення в наступній редакції:

« 1.Позов задовольнити.

2.Визнати недійсною додаткову угоду № 1 від 17.05.2021 до договору про постачання електричної енергії споживачу № 25 від 02.04.2021, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оператор енергії» та Саф`янівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області.

3.Визнати недійсною додаткову угоду № 2 від 26.07.2021 до договору про постачання електричної енергії споживачу № 25 від 02.04.2021, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оператор енергії» та Саф`янівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області.

4.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор енергії» (67300, Одеська обл., м. Березівка, вул. Пристанційна, буд. 1, код 43418783) на користь Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (68600, Одеська обл., Ізмаїльський р-н, с. Саф`яни, вул. Грушевського, буд. 85, код 04379433, номер рахунку: UA0019247) грошові кошти в сумі 203503 /двісті три тисячі п`ятсот три/ грн 00 коп.

5.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор енергії» (67300, Одеська обл., м. Березівка, вул. Пристанційна, буд. 1, код 43418783) на користь Одеської обласної прокуратури (65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, 3, код 03528552, номер рахунку: UA0000564 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172) 8014,55 /вісім тисяч чотирнадцять/ грн 55 коп судового збору за подання позовної заяви».

5.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор енергії» (67300, Одеська обл., м. Березівка, вул. Пристанційна, буд. 1, код 43418783) на користь Одеської обласної прокуратури (65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, 3, код 03528552, номер рахунку: UA0000564 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172) 11525 /одинадцять тисяч п`ятсот двадцять п`ять/ грн 18 коп за подання апеляційної скарги.

6.Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідні накази із зазначенням всіх необхідних реквізитів.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст.287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 02.03.2023.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя К.В. Богатир

Суддя С.В. Таран