ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2023 року м.Дніпро Справа № 908/1058/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Березкіної О.В., Антоніка С.Г.,

при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.

представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Кузьменко Є.В., адвокат (поза межами суду);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ОТК СПУТНИК на рішення Господарського суду Запорізької області від 30.11.2022, ухвалене суддею Зінченко Н.Г., повний текст якого підписаний 23.12.2022, у справі №908/1058/22

за позовом Концерну Міські теплові мережі, (юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137; фактична адреса: 69076, м. Запоріжжя, вул. Василя Сергієнка, буд. 7)

до Товариства з обмеженою відповідальністю ОТК СПУТНИК, (юридична адреса: 69123, м. Запоріжжя, вул. Хортицьке шосе, буд. 10-А; фактична адреса: 69123, м. Запоріжжя, вул. Хортицьке шосе, буд. 12)

про стягнення 154838,25 грн.

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ОТК СПУТНИК, (69123, м. Запоріжжя, вул. Хортицьке шосе, буд. 12)

до Концерну Міські теплові мережі, (юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137; фактична адреса: 69076, м. Запоріжжя, вул. Василя Сергієнка, буд. 7)

про зобов`язання здійснити перерахунок

ВСТАНОВИВ:

13.07.2022 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Концерну Міські теплові мережі, м. Запоріжжя до Товариства з обмеженою відповідальністю ОТК СПУТНИК, м. Запоріжжя про стягнення 154838,25 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань по оплаті поставленої теплової енергії за типовим індивідуальним договором про надання послуг з постачання теплової енергії, укладеним з 01.11.2021.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 18.07.2022 позовну заяву Концерну Міські теплові мережі прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1058/22 в порядку спрощеного позовного провадження, справі присвоєно номер провадження №4/72/22, ухвалено здійснювати розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

01.08.2022 до Господарського суду Запорізької області надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю ОТК СПУТНИК, м. Запоріжжя до Концерну Міські теплові мережі, м. Запоріжжя про зобов`язання здійснити перерахунок за послуги з постачання теплової енергії на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 402160 від 01.10.2007.

Мотивуючи подання зустрічного позову, первісний відповідач категорично заперечує укладення між ним та концерном «Міські теплові мережі» типового індивідуального договору №74200561 з 01.11.2021, наполягає на продовженні дії між ним та первісним позивачем договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №402160 від 01.10.2007, внаслідок чого просить здійснити перерахунок вартості спожитої теплової енергії у спірний період згідно умов цього договору.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 29.08.2022 після усунення недоліків, зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ОТК СПУТНИК, м. Запоріжжя до Концерну Міські теплові мережі, м. Запоріжжя про зобов`язання здійснити перерахунок за послуги з постачання теплової енергії на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 402160 від 01.10.2007 прийнято до розгляду, вимоги за зустрічним позовом об`єднані в одне провадження з первісним позовом у справі № 908/1058/22, перейдено до розгляду справи № 908/1058/22 за правилами загального позовного провадження, розгляд зустрічної позовної заяви призначено разом із первісним позовом у підготовчому засіданні на 26.09.2022.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 30.11.2022 у справі №908/1058/22 первісний позов задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ОТК СПУТНИК на користь Концерну Міські теплові мережі 154838 грн. 25 коп. основного боргу за надані послуги з постачання теплової енергії.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ОТК СПУТНИК на користь Концерну Міські теплові мережі 2481 грн. 00 коп. судового збору.

В задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю ОТК СПУТНИК, м. Запоріжжя до Концерну Міські теплові мережі, м. Запоріжжя про зобов`язання здійснити перерахунок за послуги з постачання теплової енергії на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 402160 від 01.10.2007 відмовлено повністю.

Не погодившись із вказаним рішенням суду в повному обсязі, як за первісним, так і за зустрічним позовами, Товариство з обмеженою відповідальністю ОТК СПУТНИК звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, нез`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення господарського суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні первісного позову відмовити у повному обсязі, зустрічні позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

При цьому, скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що задовольняючи позовні вимоги за первісним позовом та відмовляючи у задоволенні зустрічного позову суд не взяв до уваги, що повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг та повідомлення місця опублікування вимог до якості послуг були відсутні. Доказів наявності повідомлень про місце опублікування тексту публічного договору та вимоги до якості послуг відповідно до положень ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» позивач за первісним позовом не надав.

Суд не прийняв до уваги доводи Відповідача за первісним позовом та Позивача за зустрічним позовом, що порушення положень ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», зокрема відсутність інформації про місце опублікування тексту публічного договору, призвело до не можливості своєчасно ознайомитися з умовами публічного договору приєднання та вибрати іншу модель договірних відносин.

Апелянт наголошує, що суд першої інстанції не взяв до уваги положення абз. 8 пункту 13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р. №1022). Так, фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунків за надану послугу, факт отримання послуги.

В той же час, суд при розгляді справи не взяв до уваги, що жодної дії, яка б свідчила про бажання Відповідача за первісним позовом та Позивача за зустрічним позовом приєднатися до умов типового індивідуального договору № 74200561, вчинено не було.

Вважає, що Рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради про початок та закінчення опалювального сезону не може бути взято до уваги як факт отримання послуги з постачання теплової енергії, оскільки початок та закінчення опалювального сезону свідчить про початок та закінчення надання послуги, а не про факт отримання послуги споживачем. Також вважає, що таке Рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради не може бути взято до уваги як факт приєднання до умов публічного договору, оскільки таке рішення не залежить від волі споживача.

Посилання господарського суду на те, що Концерн «МТМ» з 01.08.2020 впровадив електронний документообіг первинними документами зі споживачами та почав використовувати комп`ютерну програму «M.E.Doc» через яку надсилав ТОВ «ОТК СПУТНИК» рахунки по індивідуальному договору № 74200561 та наявність відмітки «Документ доставлено контрагенту», як на доказ отримання послуги, апелянт вважає необґрунтованим, оскільки відповідно до ст.14 Закону України від 22 травня 2003 року № 851-IV «Про електронні документи та електронний документообіг» договір про електронний документообіг між Концерном «МТМ» та ТОВ «ОТК Спутник» не укладався, а доказів наявності такого договору Концерн «МТМ» до суду не надавав.

Наголошує, що, відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд не взяв до уваги порушення Відповідачем за зустрічним позовом положень ст. 651 ЦК України, ст. 188 ГК України, а також умов договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.10.2007 № № 402160 в частині визначення сторонами терміну дії та випадків припинення дії договору.

Також вважає, що судом, зроблено помилковий висновок, що прибудоване до житлового будинку приміщення площею 837,6 кв. м. першого поверху по вул. Хортицьке шосе, 12 у м. Запоріжжі є опалювальним приміщенням.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу проти її задоволення заперечив, вважає рішення законним і обґрунтованим, таким, що відповідає нормам матеріального і процесуального права, вказує, що типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії №74200561 за адресою м. Запоріжжя, вул. Хортицьке шосе, 12 між Позивачем та ТОВ «ОТК СПУТНИК» є укладеним з 01.11.2021 через відсутність рішення про вибір моделі договірних відносин та спливу 30-деного строку з моменту його опублікування (02.10.2021), тому, в свою чергу, попередній договір № 402160 від 01.10.2007, укладений між сторонами, вважається розірваним з 01.11.2021.

Щодо споживання тепла, позивач наголошує, що враховуючи знаходження приміщення Відповідача в багатоквартирному будинку та відсутність документів на підтвердження відключення від мережі опалення в законному порядку - вказане приміщення є опалювальним; позивачем до матеріалів справи долучені рахунки за надані послуги за договором №74200561, як за місяць (загальний), так і по вбудованій та прибудованій частині приміщення окремо; крім того, додатково, до відзиву на зустрічну позовну заяву, було надано інформацію (детальну) щодо нарахувань за послугу з постачання теплової енергії як на будинок в цілому, так і на приміщення Апелянта окремо. Із вказаних рахунків та детальної інформації свідчить, що нарахування за послугу з постачання теплової енергії на вбудовану частину приміщення здійснюються згідно показників комерційного (будинкового) приладу обліку, а на прибудовану частину (мінімальна частка) - згідно пункту 1 розділу VI Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 22 листопада 2018 року № 315 (далі - Методика).

При цьому, у разі відсутності змін у показах розподільчого приладу обліку вбачається порушення споживачем вимог щодо мінімального споживання теплової енергії у розрахунковому періоді і такому споживачу у відповідності до вимог Методики здійснюються донарахування обсягу спожитої теплової енергії.

Щодо електронного документообігу позивач наголошує, що «M.E.Doc» (Му Electronic Document, також Medoc, Медок) поширене українське програмне забезпечення для подання звітності до контролюючих органів та обміну юридично значущими первинними документами між контрагентами в електронному вигляді. Так, з метою поліпшення якості послуг, турбуючись про комфортність, доступність та оперативність отримання інформації для кожного споживача Концерн «МТМ» з 01.08.2020 впровадив електронний документообіг первинними документами зі споживачами та почав використовувати комп`ютерну програму M.E.Doc, про що відповідача було повідомлено листом № 422/04 від 18.06.2020. При цьому, на рахунках за постачання теплової енергії по договору №74200561, які були надані Відповідачу по програмі M.E.Doc, є відмітка «документ доставлено контрагенту», що свідчить, про те, що відповідач у своїй господарській діяльності також використовує цю програму.

Відтак, вважає, що рахунки є первинними документами на підставі яких Відповідачем проведено по своєму бухгалтерському обліку та відображено у податковому обліку господарську операцію, що підтверджує факт отримання зазначених послуг.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.01.2023 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Іванова О.Г. (доповідач), судді Антонік С.Г., Березкіна О.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.01.2023 (суддя доповідач Іванов О.Г.) апеляційну скаргу відповідача за первісним позовом залишено без руху через неподання останнім доказів оплати судового збору у встановленому порядку і розмірі (недоплата становила 3721,50 грн). Скаржнику наданий строк для усунення недоліків апеляційної скарги відповідно до ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

30.01.2023 на адресу суду від скаржника, на виконання вимог ухвали від 24.01.2023 (подано до відділення поштового зв`язку 25.01.2023), надійшов супровідний лист до якого додано платіжну інструкцію № 46 від 25.01.2023 про сплату 3721,50 грн., які зараховані до державного бюджету.

Ухвалою від 31.01.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю ОТК СПУТНИК на рішення Господарського суду Запорізької області від 30.11.2022 у справі № 908/1058/22; судове засідання призначено на 22.02.2023 на 10:30 годину; з урахуванням запровадження воєнного стану в Україні та з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби сторін повідомлено про можливість розгляду скарги в режимі відеоконференції, в тому числі за допомогою власних технічних засобів.

09.02.2023 до суду апеляційної інстанції засобами електронного зв`язку з накладенням кваліфікованого електронного підпису надійшло клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю ОТК СПУТНИК адвоката Кузьменко Євгенії Вікторівни про її участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, яке задоволено ухвалою суду від 13.02.2023.

15.02.2023 до суду апеляційної інстанції засобами електронного зв`язку надійшло клопотання Концерну Міські теплові мережі про участь представника у судовому засіданні в режимі відеоконференції, та зазначено, що найближчий суд до якого має змогу дістатись представник є Господарський суду Запорізької області.

Ухвалою суду від 16.02.2023 позивачу за первісним позовом відмовлено у задоволенні заявленого клопотання, враховуючи технічну неможливість проведення відеоконференції, а саме, - зайнятість залу для проведення відеоконференцій у Господарському суді Запорізької області на визначені дату та час. Наголошено, що заявник не позбавлений права визначити інші суди для проведення судового засідання в режимі відеоконференції або взяти участь у судовому засіданні за допомогою власних технічних засобів.

Позивач повторно клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не подав, в судове засідання не з`явився.

Згідно ч.11 ст.270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Відповідно до ч.12 статті 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, жодного клопотання з приводу неможливості явки в судове засідання представника не заявив, наявні у справі докази дозволяють визначитися відносно законності оскаржуваного рішення, судова колегія дійшла висновку про можливість в порядку ч. 12 ст. 270 ГПК України розглянути справу у відсутність представника позивача.

В судовому засіданні 22.02.2023 Центральним апеляційним господарським судом оголошено вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

01.10.2007 між Концерном Міські теплові мережі (теплопостачальна організація, первісний позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю ОТК СПУТНИК (споживач, первісний відповідач) укладено договір № 402160 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді (договір).

Відповідно до п. 1.1. договору, теплопостачальна організація бере на себе зобов`язання відпустити теплову енергію в гарячій воді Споживачу, а Споживач зобов`язався прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в терміни та порядку, встановленими умовами цього договору, та додатками до договору, що є його невід`ємними частинами.

Згідно з п.1.3 Договору сторони зобов`язуються у випадках зміни діючого законодавства України під час дії договору привести умови даного договору у відповідність з вимогами законодавства.

Пунктом 3.1.7 договору передбачено, що споживач має право на отримання теплової енергії, гарячої води в обсягах і з параметрами якості відповідно до договору та нормативно - правових актів.

Відповідно до пунктів 3.2.2-3.2.4 договору, споживач зобов`язується забезпечувати належний стан обслуговування та безпеку експлуатацію власної системи теплоспоживання і тепловикористовуючих установок відповідно до проекту. Зберігати обладнання, прилади комерційного обліку та пломби на них в належному стані. Терміново письмово повідомити теплопостачальну організацію про недоліки у роботі приладів комерційного обліку.

Згідно з п. 3.1.3 договору споживач має право на поновлення постачання теплової енергії, гарячої води своїх об`єктів з дозволу теплопостачальної організації та органів Держенергонагляду після усунення порушень, якщо постачання було припинено (обмежено) без розірвання договору.

У разі порушення теплопостачальною організацією умов договору споживач має право викликати її представника за письмовим зверненням для складання та підписання акту, у якому зазначаються види порушень, терміни їх усунення тощо (п. 3.1.5 договору).

Пунктом 3.2.10 договору встановлено, що споживач зобов`язується письмово сповіщати теплопостачальну організацію про продаж власного приміщення, розірвання договору оренди, зміну власного найменування, організаційно правової форми, місцезнаходження, банківських реквізитів, керівника, статусу платника податків, ліквідацію, реорганізацію, тощо, а також про зміну орендарів приміщень балансової належності теплових мереж споживача не пізніше 5 днів з моменту настання зазначених подій.

Відповідно до п. 10.1 договору, цей договір набирає чинності з 01.10.2007 і діє до 30.09.2008.

За умовами пункту 10.2 договору, договір припиняє свою дію у випадках:

- взаємної згоди сторін про його припинення;

- прийняття відповідного рішення Господарським судом;

- ліквідації однієї із сторін.

02.10.2021 Концерн Міські теплові мережі оприлюднив на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування Запорізької міської ради (можна знайти у вільному доступі в мережі Інтернет за посиланням http://zp.gov.ua/uk/articeles/item/10370/ukladannya-publichnih-dogovoriv-z-koncernom-miski-teplovi-merezhi-) та на власному офіційному веб-сайті (можна знайти у вільному доступі в мережі Інтернет за посиланням http//teploseti.zp.ua/ua/for_consumers/Public_contracts/) індивідуальні договори про надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.

Вказані договори є публічними договорами приєднання та вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Умови вказаних договорів будуть застосовуватись до співвласників багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, які обрали форму індивідуального договору та до власників індивідуальних (садибних) житлових будинків.

Таким чином, як вказує позивач, в силу вимог вище наведених норм Закону з 01.11.2021 Концерном Міські теплові мережі з Товариством з обмеженою відповідальністю ОТК СПУТНИК укладено типовий індивідуальний договір № 74200561 про надання послуги з постачання теплової енергії за адресою: м. Запоріжжя, вул. Хортицьке шосе, буд. 12 (далі за текстом Договір), відповідно, раніше укладений з первісним відповідачем договір №402160 припинив свою дію.

Пунктом 4 Типового індивідуального договору № 74200561 встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги.

Згідно з п. 5 Типового договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання.

Відповідно до п. 11 Типового договору обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315 (далі Методика).

Згідно з п. 32 типового договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць.

Пунктом 34 договору визначено, що споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Відповідно до п. 36 договору під час здійснення оплати споживач зобов`язаний зазначити розрахунковий період, за який вона здійснюється, та призначення платежу (плата виконавцю, сплата пені, штрафів).

Згідно з п. 38 договору споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення цього Договору.

В п. 41 договору зазначені обов`язки споживача, зокрема, оплачувати за надану послугу необхідно за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором та у разі несвоєчасного здійснення платежу за послугу сплачувати пеню в розмірі, встановленому цим договором, а саме, у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу (п. 45 договору).

Товариство з обмеженою відповідальністю ОТК СПУТНИК (відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом) на підставі договору № 79 купівлі-продажу об`єкта права комунальної власності є власником нежитлового приміщення ХІІ першого поверху (літ. А-9 А1) площею 837.6 кв.м. і площею 98.3 кв.м. (вбудоване) по вул. Хортицьке шосе, буд. 12 у м. Запоріжжі, що підтверджується Реєстраційним посвідченням на об`єкти нерухомого майна, які належать юридичним та фізичним особам, серія СА № 000929 від 13.08.2002. Первісним відповідачем зазначений факт не заперечується.

Вказане нежитлове приміщення площею 837.6 кв.м. і площею 98.3 кв.м. (вбудоване) знаходиться в багатоквартирному будинку № 12 по вул. Хортицьке шосе у місті Запоріжжі.

Житловий будинок за адресою: м. Запоріжжя, вул. Хортицьке шосе, буд. 12, оснащений двома приладами комерційного обліку теплової енергії: 1-4 під`їзди SONOMETR 2000 заводський № 557204Y387, 5-6 під`їзди SONOMETR 2000 заводський № 416904Y357, що підтверджується відповідними актами приймання в експлуатацію приладу комерційного обліку теплової енергії. Таким чином, обсяг спожитої у будівлі теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень визначається за показаннями вузлів комерційного обліку.

Нежитлове приміщення ХІІ першого поверху (літ. А-9 А1) у житловому будинку № 12 по вул. Хортицьке шосе у м. Запоріжжі, яке належить ТОВ ОТК СПУТНИК на праві приватної власності, також оснащено приладом обліку теплової енергії теплолічильником Supercal 431 заводський № 96-10-7246, що підтверджується актом про прийняття вузла комерційного обліку від 07.10.2013. Нежитлове приміщення відповідача є невід`ємною частиною житлового будинку, а об`єктом теплопостачання є багатоквартирний будинок в цілому.

Позивачем було надано відповідачу послугу з постачання теплової енергії за період з листопада 2021 року по квітень 2022 року на загальну суму 154838,25 грн., що підтверджується розрахунком суми грошової заборгованості.

Факт отримання послуги з постачання теплової енергії до житлового будинку за адресою м. Запоріжжя, вул. Хортицьке шосе, буд. 12, в якому знаходиться приміщення ТОВ ОТК СПУТНИК, підтверджується рішеннями виконавчого комітету Запорізької міської ради про початок та закінчення опалювального сезону 2021-2022 років, які розміщені в загальному доступі в мережі Інтернет на офіційному сайті Запорізької міської ради та відповідно до яких позивачем було розпочато і закінчено опалювальний сезон в м. Запоріжжі.

Концерном МТМ були сформовані та надані споживачу рахунки на оплату спожитої послуги з постачання теплової енергії № 74200561 за листопад 2021 року на загальну суму 25220,71 грн. (при цьому були сформовані окремі рахунки на оптовий склад на суму 20269,73 грн. і оптовий склад (стояки ж/б) на суму 4950,98 грн.); за грудень 2021 року на загальну суму 22904,54 грн. (при цьому були сформовані окремі рахунки на оптовий склад на суму 18126,37 грн. і оптовий склад (стояки ж/б) на суму 4778,17 грн.); за січень 2022 року на загальну суму 36070,87 грн. (при цьому були сформовані окремі рахунки на оптовий склад на суму 28210,91 грн. і оптовий склад (стояки ж/б) на суму 7859,96 грн.); за лютий 2022 року на загальну суму 17320,42 грн. (при цьому були сформовані окремі рахунки на оптовий склад на суму 14658,68 грн. і оптовий склад (стояки ж/б) на суму 2661,73 грн.); за березень 2022 року на загальну суму 49107,83 грн. (при цьому були сформовані окремі рахунки на оптовий склад на суму 43118,15 грн. і оптовий склад (стояки ж/б) на суму 5989,68 грн.); за квітень 2022 року на загальну суму 4213,88 грн. (при цьому були сформовані окремі рахунки на оптовий склад на суму 3757,07 грн. і оптовий склад (стояки ж/б) на суму 456,82 грн.).

Рахунки надавалися в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку теплової енергії.

Враховуючи те, що ТОВ ОТК СПУТНИК не сплатило суму боргу за отриману теплову енергію, Концерн МТМ звернувся до суду з первісним позовом у цій справі про стягнення 154838,25 грн. заборгованості.

Заперечуючи проти первісних позовних вимог і обґрунтовуючи зустрічний позов ТОВ ОТК СПУТНИК посилається на те, що між ним і Концерном МТМ раніше був укладений договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 402160 від 01.10.2007; на час звернення Концерну МТМ до суду з первісним позовом у цій справі жодної підстави для припинення дії договору № 402160 від 01.10.2007 не було, що підтверджує його дію, а тому ТОВ ОТК СПУТНИК заперечує наявність і дійсність типового індивідуального договору № 74200561, необхідність оплати наявної заборгованості за ним та просить здійснити перерахунок спожитої теплової енергії згідно попередньо укладеного між сторонами договору купівлі-продажу теплової енергії у гарячій воді №402160.

Задовольняючи позовні вимоги за первісним позовом у повному обсязі, господарський суд виходив із того, що через відсутність рішення про вибір моделі договірних відносин та спливу 30-деного строку з моменту опублікування Концерном відповідно до вимог Закону України Про житлово-комунальні послуги індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що є публічним договором приєднання (02.10.2021), між Концерном МТМ та ТОВ ОТК СПУТНИК з 01.11.2021 фактично укладений типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії № 74200561. В свою чергу, договір № 402160 від 01.10.2007 про постачання теплової енергії у гарячій воді вважається розірваним з 01.11.2021.

Первісним позивачем первинними документами бухгалтерського обліку доведено надання послуг з постачання теплової енергії відповідачу у заявленому розмірі за спірний період. З огляду на відсутність з боку відповідача оплати за надані послуги у передбачені строки та в повному обсязі вказане є підставою для задоволення первісних позовних вимог.

Щодо зустрічного позову, господарський суд дійшов висновку, що оскільки договір № 402160 від 01.10.2007 про постачання теплової енергії у гарячій воді, укладений між сторонами, є розірваним з 01.11.2021, то відсутні підстави для задоволення вимог за зустрічним позовом.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

Згідно з положеннями ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 179 Господарського кодексу України, укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 2 ст. 275 ГК України відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Відповідно до ст. 275 ГК України відпуск енергії (електричної енергії, пару, гарячої і перегрітої води) без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Укладання договору на постачання теплової енергії передбачено ст. ст. 24, 25 Закону України Про теплопостачання та є обов`язковим для сторін на підставі закону.

За змістом ст. 25 цього Закону теплогенеруюча, теплотранспортна та теплопостачальна організації мають право укладати договори купівлі-продажу теплової енергії із споживачами, водночас своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії є основними обов`язками споживача теплової енергії (ст. 24 Закону).

Положеннями ст. 1 Закону України Про теплопостачання визначено, що:

споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору;

теплова енергія - це товарна продукція, яка виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу;

теплова мережа - це сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача.

Отже, обов`язковою ознакою споживача теплової енергії, а саме споживачем теплової енергії може бути особа (ОСББ, житлово-комунальні організації, виконавці послуг), теплоспоживче обладнання якої (внутрішньобудинкові системи, мережі, устаткування тощо) через тепловий ввід приєднане або має технічні можливості для приєднання до місцевої (розподільчої) теплової мережі.

Відповідно до ст. 5 Закону України Про житлово-комунальні послуги до житлово-комунальних послуг, зокрема, належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

За приписами ч. 1 та 2 ст. 12 даного Закону, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньо-будинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач).

Виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. Виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація (ст. 1, ч. 2 ст. 6 Закону).

Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (ст. 1 Закону).

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 7, ч. 2 ст. 8 Закону індивідуальний споживач зобов`язаний, зокрема, укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Виконавець комунальної послуги зобов`язаний, зокрема: забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання; готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором.

Згідно з ч. ч. 2, 3, 7 ст. 21 Закону України Про житлово-комунальні послуги виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 24 Закону України Про теплопостачання встановлені права та обов`язки споживача теплової енергії і, зокрема, обов`язок своєчасного укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 6 ст. 19 Закону України Про теплопостачання встановлено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Так, 01.05.2021 набрав чинності Закон України від 03.12.2020 № 1060-ІХ Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг. Згідно з цим Законом внесено низку змін до Законів України що регулюють житлово-комунальні відносини, в тому числі і до Закону України Про житлово-комунальні послуги, зокрема до пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону.

Статтею 651 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про житлово-комунальні послуги передбачено, що договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом.

Згідно із частиною 7 статті 14 Закону України Про житлово-комунальні послуги до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою цієї статті, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог частини п`ятої статті 13 цього Закону.

За приписами ч.5 ст.13 цього Закону у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Постановами Кабінету Міністрів України № 1022 від 08.09.2021 та № 1023 від 08.09.2021 внесено зміни до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових форм договорів, відповідно до яких згідно із Законом України Про житлово-комунальні послуги договори за новими правилами мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності зазначених постанов.

Згідно матеріалів справи ТОВ ОТК СПУТНИК є власником нежитлового приміщення ХІІ першого поверху (літ. А-9 А1) площею 837.6 кв.м. і площею 98.3 кв.м. (вбудоване) по вул. Хортицьке шосе, буд. 12 у м. Запоріжжі, яке знаходяться в багатоквартирному будинку № 12 по вул. Хортицьке шосе у місті Запоріжжі. Нежитлове приміщення відповідача є невід`ємною частиною житлового будинку.

02.10.2021, на виконання вимог Закону, Концерн Міські теплові мережі оприлюднив на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування Запорізької міської ради (знаходиться у вільному доступі в мережі Інтернет за посиланням http://zp.gov.ua/uk/articeles/item/10370/ukladannya-publichnih-dogovoriv-z-koncernom-miski-teplovi-merezhi-) та на власному офіційному веб-сайті (знаходиться у вільному доступі в мережі Інтернет за посиланням http//teploseti.zp.ua/ua/for_consumers/Public_contracts/) індивідуальні договори про надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що є публічними договорами приєднання.

У визначений нормативними актами строк співвласниками житлового будинку за адресою: вул. Хортицьке шосе, буд. 12 у м. Запоріжжі, та безпосередньо відповідачем, як власником нежитлового приміщення у цьому будинку, не прийнято рішення про вибір моделі договірних відносин з надавачем послуг з постачання теплової енергії Концерном «Міські теплові мережі» (позивач у справі).

Таким чином, з урахуванням системного аналізу вище наведених норм чинного законодавства і матеріалів справи, через відсутність рішення про вибір моделі договірних відносин та сплив 30-деного строку з моменту опублікування Концерном відповідно до вимог Закону України Про житлово-комунальні послуги індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що є публічним договором приєднання (02.10.2021), суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що типовий індивідуальний договір № 74200561 між Концерном МТМ та ТОВ ОТК СПУТНИК є укладеним з 01.11.2021. В свою чергу, попередньо укладений між сторонами договір № 402160 від 01.10.2007 про постачання теплової енергії у гарячій воді припинив свою дію з 01.11.2021.

З цього приводу відхиляються доводи апеляційної скарги про:

- чинність між сторонами договору № 402160 від 01.10.2007 та порушення позивачем ст.651 ЦК України, ст.188 ГК України в частині визначення терміну дії договору та підстав його припинення;

- наявності підстав для задоволення зустрічного позову.

Щодо посилань апелянта на положення абз. 8 пункту 13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р. №1022), відповідно до якого фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунків за надану послугу, факт отримання послуги, в той час, як відповідачем у справі таких дій вчинено не було, то вони відхиляються судом апеляційної інстанції в силу положень ч.5 ст.13 Закону України Про житлово-комунальні послуги, яка не вимагає від споживача вчинення будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір. Відповідно до вимог цього Закону такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.

Оскільки нежитлове приміщення, власником якого є відповідач, є вбудованою частиною житлового будинку за адресою: вул. Хортицьке шосе, буд. 12 у м. Запоріжжі, відповідно, відповідач є членом ОСББ, співвласники якого не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги, відтак, індивідуальний договір є укладеним в силу вимог Закону.

Щодо доводів апелянта стосовно порушення позивачем положень ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», зокрема про відсутність інформації щодо місця опублікування тексту публічного договору, яке призвело до не можливості своєчасно ознайомитися з умовами публічного договору приєднання та обрання іншої моделі договірних відносин, то колегією суддів вони відхиляються з урахуванням того, що в жодній заяві по суті справи, а саме зустрічній позовній заяві (а.с.70-73), відзиві на позов (а.с.116-119), заяві про зміну підстав зустрічного позову (а.с.124-126), відповідач не заявляв про такі обставини. Відтак, в силу положень ч.4 ст.165 ГПК України відповідач позбавляється права заперечувати відповідні обставини, які не були предметом розгляду справи по суті, в апеляційній скарзі.

Оскільки відповідач є власником нежитлового приміщення ХІІ першого поверху (літ. А-9 А1) площею 837.6 кв.м. і площею 98.3 кв.м. (вбудоване) по вул. Хортицьке шосе, буд. 12 у м. Запоріжжі, на підставі укладеного договору позивач надавав послугу з постачання теплової енергії відповідачу в нежитлове приміщення.

Згідно представлених в матеріали справи рахунків на оплату, заборгованість за теплову енергію відповідача перед позивачем за період з листопада 2021 року по квітень 2022 року становить 154 838,25 грн.

Доказів сплати означеної заборгованості ні під час розгляду справи судом першої інстанції, ні під час апеляційного перегляду справи відповідачем не надано, у зв`язку з чим судом першої інстанції підставно задоволено позовні вимоги про стягнення 154 838,25 грн.

Щодо посилань апелянта на те, що позивачем не доведено факту надання послуги та господарським судом здійснене безпідставне посилання на комп`ютерну програму «M.E.Doc» через яку ТОВ «ОТК СПУТНИК» надсилав рахунки по індивідуальному договору № 74200561, наявність відмітки «Документ доставлено контрагенту», як на доказ отримання послуги, суд апеляційної інстанції відхиляє, з урахуванням наступного.

Так, нежитлове приміщення площею 837.6 кв.м. і площею 98.3 кв.м. (вбудоване), власником якого є відповідач, знаходиться в багатоквартирному будинку № 12 по вул. Хортицьке шосе у місті Запоріжжі.

Житловий будинок за адресою: м. Запоріжжя, вул. Хортицьке шосе, буд. 12, оснащений двома приладами комерційного обліку теплової енергії: 1-4 під`їзди SONOMETR 2000 заводський № 557204Y387, 5-6 під`їзди SONOMETR 2000 заводський № 416904Y357, що підтверджується відповідними актами приймання в експлуатацію приладу комерційного обліку теплової енергії. Таким чином, обсяг спожитої у будівлі теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень визначається за показаннями вузлів комерційного обліку.

Прибудована частина нежитлового приміщення ХІІ першого поверху (літ. А-9 А1) у житловому будинку № 12 по вул. Хортицьке шосе у м. Запоріжжі (площею 837,6 кв.м.), яке належить ТОВ ОТК СПУТНИК на праві приватної власності, також оснащено приладом обліку теплової енергії теплолічильником Supercal 431 заводський № 96-10-7246, що підтверджується актом про прийняття вузла комерційного обліку від 07.10.2013.

Нежитлове приміщення відповідача площею 98,3 кв.м. є невід`ємною частиною житлового будинку. Об`єктом теплопостачання є багатоквартирний будинок в цілому, в який надходить теплова енергія з метою опалення усіх приміщень будинку і житлових, і нежитлових приміщень. Тепло поширюється всередині будинку від усіх елементів системи опалення, від кожної її ділянки, і поширюється по всіх приміщеннях, незалежно від наявності або відсутності в конкретному приміщенні окремих елементів системи опалення. Теплоносій на вказаний будинок подається у повному обсязі для забезпечення нормативної температури внутрішнього повітря як в житлових, так і в нежитлових приміщеннях будинку. Відсутність окремих елементів системи опалення в приміщенні не свідчить про те, що теплова енергія не споживається. Вказане приміщення не підпадає під термін неопалювальне приміщення.

Відповідно до визначення, передбаченого Методикою, опалюване приміщення це приміщення у будівлі/будинку, яке забезпечується тепловою енергією за допомогою внутрішньобудинкової системи теплопостачання, та у якому забезпечується нормативна температура повітря.

Частиною 1 статті 7 Закону України Про житлово-комунальні послуги визначено, що споживач серед іншого має право у встановленому законодавством порядку відключитися від систем централізованого теплопостачання та постачання гарячої води.

Питання відключення від систем централізованого опалення регулюється як Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №1198 від 03.10.2007, так і Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлового господарства України №4 від 22.11.2005 (цей Порядок був чинний на момент укладення первісного договору на постачання теплової енергії з відповідачем №402160 від 01.10.2007).

Так, відповідно до абзацу 6 пункту 40 Правил користування тепловою енергією, споживач теплової енергії зобов`язаний погоджувати з теплопостачальною організацією нові підключення і відключення та переобладнання системи теплоспоживання, які є причиною збільшення або зменшення обсягу споживання теплової енергії.

Відповідно до пункту 2 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання припинення споживання теплової енергії повинно бути виконано з дозволу компетентного органу та в порядку, визначеному законодавством: з дозволу постійно діючої міжвідомчої комісії, яка і створена органом місцевого самоврядування, за умови отримання технічних умов, роботи по відключенню повинні проводитись монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води та власника, наймача квартири. Роботи з відключення виконуються у міжопалювальний період.

Наразі чинним є Порядок відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 169 від 26.07.2019 (який діяв у спірний період (листопад 2021-квітень 2022 року)).

При цьому це єдиний нормативний акт, який регламентує законне від`єднання споживачів від централізованих мереж теплопостачання.

Враховуючи знаходження належного ТОВ ОТК СПУТНИК приміщення в багатоквартирному будинку, відсутність документів на підтвердження відключення відповідача від центрального опалення в установленому законом порядку, суд першої інстанцій дійшов обґрунтованого висновку, що приміщення відповідача є опалювальним.

Вказаним спростовуються доводи апеляційної скарги про безпідставне віднесення судом першої інстанції нежитлового приміщення відповідача до опалюваного.

Зазначене підтверджується і договором №402160 від 01.10.2007, на який посилається відповідач, як на діючий, згідно якого визначені обсяги приєднаного теплового навантаження на об`єкт відповідача за адресою: м.Запоріжжя, вул. Хортицьке шосе, 12, потужністю 0,005053 та 0,051303 (відповідно), в редакції додаткової угоди №7 від 23.01.2019 (а.с.107).

Відповідно до п. 3 ч.2 ст.10 Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання загальний обсяг теплової енергії (крім обсягу теплової енергії, витраченого на приготування гарячої води, забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також приміщень, де встановлені вузли розподільного обліку теплової енергії / прилади - розподілювачі теплової енергії) розподіляється між споживачами, приміщення / опалювальні прилади яких не оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії / приладами - розподілювачами теплової енергії, пропорційно до опалюваної площі (об`єму) таких споживачів.

Споживачам, приміщення яких оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії / приладами - розподілювачами теплової енергії / вузлами розподільного обліку витрати теплоносія (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), обсяг спожитої теплової енергії визначається за їхніми показаннями відповідно до методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, але не менше мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії серед інших споживачів у будівлі відповідно до пункту 5 частини другої цієї статті.

Згідно з п.5 ч.2 ст.10 Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання для споживачів, приміщення яких оснащені вузлами розподільного обліку, розподілене питоме споживання теплової енергії в розрахунку на 1 квадратний метр площі (1 кубічний метр об`єму) квартири (іншого приміщення) не може становити менше мінімальної частки питомого споживання теплової енергії, яка визначається згідно з методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг затверджена Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 22.11.2018 № 315 встановлює порядок розподілу між споживачами спожитих у будівлі/будинку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання (далі - комунальні послуги), обсяг споживання яких визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково у разі його (їх) відсутності, тимчасового виходу з ладу або втрати, та послуги з централізованого водовідведення, обсяг споживання якої визначається відповідно до обсягу споживання інших комунальних послуг.

Нормами п.3 розділу І Методики визначено, що розподіл між споживачами обсягу спожитих комунальних послуг здійснюється на підставі визначених на розрахункову дату споживання (фактичних, розрахункових або скоригованих (приведених)) обсягів комунальної послуги за відповідний розрахунковий період. Розрахунковою датою є останній день розрахункового періоду.

Розподіл обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі приміщень з індивідуальним опаленням, вбудованих, вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом), які є самостійними об`єктами нерухомого майна, не є самостійними об`єктами нерухомого майна, але перебувають у користуванні різних споживачів відповідних комунальних послуг.

Розподіл між споживачами загального обсягу спожитої комунальної послуги у будівлі/будинку за відповідний розрахунковий період (далі - розподіл) здійснюється з урахуванням показань вузлів комерційного та розподільного обліку (теплолічильників, лічильників холодної води, лічильників гарячої води), установлених як у приміщеннях, так і за їх межами, або приладів-розподілювачів теплової енергії, установлених на опалювальних Приладах опалюваних приміщень, а в окремих випадках - розрахунково.

Для розподілу приймаються показання вузлів комерційного та розподільного обліку, приладів розподільного обліку теплової енергії станом на кінцеву дату розрахункового періоду, отримані виконавцем розподілу комунальної послуги, у спосіб, визначений договором про надання комунальної послуги (п.п.1 п.4 розділу І Методики).

Розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень здійснюється відповідно до Розділу III Методики.

Пунктом 5 Розділу III Методики визначено, що розподіл теплової енергії у будівлі/будинку, у якій приміщення не оснащені приладами розподільного обліку теплової енергії для будівлі/будинку, незалежно від наявності або відсутності вузла комерційного обліку теплової енергії, у якій/якому відсутні приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення, та усі приміщення не оснащені приладами розподільного обліку теплової енергії, обсяг спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення визначається разом з обсягом спожитої теплової енергії на опалення цих приміщень.

Розподілений обсяг для опалюваного приміщення, не оснащеного приладом розподільного обліку теплової енергії, розраховується з урахуванням вимог розділів VII, VIII цієї Методики за формулою 13.

Відповідно до розділу III Методики № 315 визначається та розподіляється обсяг спожитої у будівлі теплової енергії на опалення місць загального користування (далі -МЗК) та допоміжних приміщень, а саме: У разі відсутності вузлів розподільного обліку у МЗК та допоміжних приміщеннях будівлі обсяг теплової енергії, витрачений на опалення МЗК та допоміжних приміщень будівлі, визначається як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі:

- одноповерхова будівля - 20 %;

- двоповерхова - 18 %;

- триповерхова - 16 %;

- чотириповерхова - 14 %;

- п`ятиповерхова - 12 %;

- шестиповерхова та вище - 10 %.

Також, відповідно до Розділу V Методики № 315 визначається обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення,зокрема: Обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення, приймається як частка від загального обсягу теплової енергії, спожитої на опалення будівлі при подачі теплоносія в опалювані приміщення від:

- індивідуального теплового пункту без регулювання за погодними умовами - 15 %;

- індивідуального теплового пункту при регулюванні за погодними умовами - 5 %;

- автономної теплогенеруючої/когенераційної установки - 7 %;

- центрального теплового пункту або теплогенеруючої/когенераційної установки, яка не є автономною, - 8 %.

Розподіл теплової енергії між окремими житловими та нежитловими приміщеннями в будинку за адресою м. Запоріжжя, вул. Хортицьке шосе, буд. 12 виконувався пропорційно до їх площі, при цьому, відповідно до Методики № 315 для приміщення відповідача було у листопаді грудні 2021 року застосовано коефіцієнт 1,5.

Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.12.2021 № 358 внесено зміни до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315, які набрали чинності з 28.01.2022.

Відповідно до вказаних змін і доповнень з січня 2022 року скасовано коефіцієнт 1,5 до площі нежитлових приміщень без приладу обліку та змінено механізм визначення обсягу теплової енергії на загально-будинкові потреби (далі - ЗБП) опалення, які визначаються згідно проектних даних або як співвідношення площі МЗК та допоміжних приміщень до загальної опалюваної площі будівлі окрім підвалів, техпідпіль та горищ, обсягів теплової енергії на функціонування системи опалення. У разі відсутності вихідних даних ЗБП визначається спрощено, як частка від загального обсягу споживання будівлі: 25%, 20%, 15% в залежності від поверховості будівлі.

Керуючись Законами України Про місцеве самоврядування в Україні, Про теплопостачання, Про житлово-комунальні послуги, постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 № 1209 Деякі питання нарахування (визначення) плати за теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води у зв`язку із зміною ціни природного газу, на виконання Меморандуму про взаєморозуміння щодо врегулювання проблемних питань у сфері постачання теплової енергії та постачання гарячої води в опалювальному періоді 2021/2022 років, Виконавчим комітетом Запорізької міської ради прийнято рішення № 2 від 13.01.2022, яке затверджує коефіцієнти перерахунку вартості послуг для зміни розміру нарахувань за теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за листопад 2021 року на суму -2089,08 грн. з ПДВ.

Таким чином, при вирахувані питомої норми по приміщенню, що належить ТОВ ОТК СПУТНИК, за період з січня по березень 2022 року Концерном застосовувалась формула відповідно до розділу III Методики № 315 (зі змінами від 28.01.2022).

У зв`язку з тим, що опалювальний сезон 2021-2022 років закінчено у березні 2022 року на підставі рішення Запорізької міської ради № 126 від 29.03.2022, нарахування за послуги з постачання теплової енергії здійснювались щодо умовно-постійної складової нарахувань.

Згідно Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 Концерном МТМ для застосування протягом опалювального періоду 2021-2022 років розраховано двоставкові тарифи на теплову енергію та послуги з постачання теплової енергії, які затверджені рішенням Виконавчого комітету Запорізької Міської Ради від 11.10.2021 № 374.

Двоставковий формат тарифу обумовлює компенсацію підприємству двох частин витрат окремо, тобто двома ставками.

Перша ставка (умовно-змінні витрати) - плата за спожиту теплову енергію, за рахунок якої здійснюються витрати на придбання лише енергоресурсів (палива, електроенергії та покупної теплової енергії). Зважаючи на те, що обсяг цих витрат залежить від обсягів теплової енергії, яка виробляється та надається споживачеві, ця ставка визначена у гривнях за одиницю теплової енергії (грн./Гкал). Тобто споживач, сплачуючи за теплову енергію на опалення за показаннями будинкового приладу обліку, сплачує лише вартість природного газу, електричної та покупної теплової енергії. Споживач сплачує за цією ставкою лише протягом опалювального періоду та розмір платежу залежить від обсягів спожитої теплової енергії.

Друга ставка (умовно-постійні витрати) - плата за приєднане теплове навантаження, за рахунок якої здійснюються витрати, пов`язані з виробництвом, транспортуванням та постачанням теплової енергії, з обслуговуванням обладнання, з підтриманням технологічного обладнання в робочому стані, а також зі збутом та реалізацією теплової енергії і послуг з опалення. Зважаючи на те, що обсяг цих витрат залежить від кількості і потужності технологічного обладнання, що виробляє та транспортує теплову енергію споживачам та визначається, виходячи з обсягу теплового навантаження, що приєднане до джерела теплової енергії, ця ставка визначена у гривнях за одиницю теплового навантаження на джерело теплової енергії (грн/Гкал/годину).

Пунктом 24 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 (далі Правила) визначено, що розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку теплової енергії, а у разі їх відсутності - пропорційно опалюваній площі (об`єму) приміщення споживача відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315.

Умовно-постійна частини тарифу для приміщень, вбудованих в житлові будинки/нежитлові будівлі розраховується згідно з даними теплового навантаження будівлі, пропорційно опалюваній площі приміщення споживача.

Пунктом 6 Розділу III Методики визначено, що у будівлі/будинку, у якій/якому частина приміщень оснащена приладами розподільного обліку теплової енергії, а решта приміщень не оснащена такими приладами, наявні приміщення з індивідуальним опаленням та/або окремі приміщення з транзитними мережами опалення, обсяг спожитої теплової енергії розподіляється на опалення опалюваного приміщення, оснащеного вузлом розподільного обліку, визначається на підставі показань відповідного вузла розподільного обліку з врахуванням частки обсягу спожитої теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, що визначається пропорційно до загальних/опалювальних площ/об`ємів цих приміщень, та враховуючи вимоги розділів VI, VIII цієї Методики.

Пунктом 1 Розділу VI Методики визначено, що для споживачів, приміщення яких оснащені приладами розподільного обліку теплової енергії, розподілене питоме споживання теплової енергії в розрахунку на 1 квадратний метр площі (1 кубічний метр об`єму) квартири (іншого приміщення) не може становити менше мінімальної частки питомого споживання теплової енергії. Мінімальна частка середнього питомого споживання теплової енергії на опалення визначається для опалюваних приміщень, оснащених приладами розподільного обліку теплової енергії. Цією часткою перевіряють додержання теплового режиму в цих приміщеннях протягом опалювального періоду, в яких не допускається зниження температури повітря більше ніж на 4оС від нормативної температури внутрішнього повітря. Якщо опалюване приміщення спожило менший обсяг теплової енергії, визначений за показаннями приладів розподільного обліку теплової енергії, ніж визначений за мінімальною часткою середнього питомого споживання, такому приміщенню донараховується обсяг спожитої теплової енергії.

У кожному розрахунковому періоді протягом опалювального періоду перевіряється дотримання вимоги щодо мінімального споживання теплової енергії в опалюваних приміщеннях, оснащених приладами розподільного обліку теплової енергії. При перевірці спожитий опалюваним приміщенням обсяг теплової енергії на опалення, визначений за показаннями приладу (приладів) розподільного обліку теплової енергії та віднесений до загальної/опалюваної площі/об`єму цього приміщення, порівнюється з мінімальною часткою середнього питомого споживання теплової енергії. У разі недотримання цієї вимоги опалюваному приміщенню донараховується обсяг теплової енергії за такими формулою 32 Методики.

Тобто, як правильно встановлено господарським судом, у разі відсутності змін у показах розподільчого приладу обліку вбачається порушення споживачем вимог щодо мінімального споживаний теплової енергії у розрахунковому періоді і такому споживачу у відповідності до вимог Методики здійснюються донарахування обсягу спожитої теплової енергії.

Відтак, позивачем було правомірно здійснено нарахування обсягів спожитої теплової енергії відповідачу за спірний період у вбудованій та прибудованій частинах нежитлового приміщення.

Рахунки на оплату наданих послуг містять детальну інформацію здійсненого нарахування.

При цьому, поряд із направленням рахунків про оплату наданих послуг за допомогою комп`ютерної програми «M.E.Doc», якими, серед іншого, позивач підтверджує фактичне надання послуг з теплопостачання, що заперечує апелянт, надання послуги з теплопостачання на спірну суму заборгованості підтверджується актами зняття показів комерційного вузла обліку тепла, знятими у будинку по вул. Хортицьке шосе, 12 у місті Запоріжжі (а.с.40-59), крім того, відповідні паперові рахунки за надані послуги теплопостачання направлені відповідачу засобами поштового зв`язку, докази чого містяться у матеріалах справи (а.с.39).

Таким чином, позивачем належними і допустимими доказами доведено надання послуги відповідачу з теплопостачання на суму 154 838,25 грн. у спірний період, а відповідачем зазначеного не спростовано.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції при вирішенні даної справи правильно застосував норми матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини сторін, прийняв законне та обґрунтоване рішення, тому у відповідності до ст. 276 ГПК України в задоволенні скарги слід відмовити, а оскаржуване судове рішення слід залишити без змін.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282-284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ОТК СПУТНИК на рішення Господарського суду Запорізької області від 30.11.2022 у справі №908/1058/22 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 30.11.2022 у справі №908/1058/22 - залишити без змін.

Судові витрати Товариства з обмеженою відповідальністю ОТК СПУТНИК за подання апеляційної скарги на рішення суду покласти на заявника апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 03.03.2023

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя О.В. Березкіна

Суддя С.Г. Антонік