ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
"28" лютого 2023 р. Cправа № 902/273/23
СУДОВИЙ НАКАЗ
23.02.2023 року до Господарського суду Вінницької області надійшла заява Приватного підприємства "Б.В.В.-БУД" з вимогою про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінтрансбуд" заборгованості у розмірі 218 270,00 гривень, у тому числі за договором про надання послуг № 3 від 08.01.2020 у розмірі 71 820,00 гривень та за договором поставки № 62/1 від 18.10.2019 року у розмірі 146 450,00 гривень.
Заяву обґрунтовано неналежним виконанням боржником зобов`язань за договором про надання послуг № 3 від 08.01.2020 та договором поставки № 62/1 від 18.10.2019 року в частині своєчасної оплати наданих послуг та оплати поставленого товару.
На підтвердження викладених обставин заявником надано копію письмового договору про надання послуг № 3 від 08.01.2020 року та договору поставки № 62/1 від 18.10.2019 року, копії первинних документів, якими заявник обгрунтовує обставини, на яких грунтується його вимога.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.02.2023 року зазначену заяву передано для розгляду судді Шамшуріній М.В.
Згідно частини 1 статті 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Приписами статті 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2023 рік встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2023 року становить 2684 гривень.
Заявником заявлено вимогу про стягнення суми боргу у розмірі 218 270,00 гривень, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно частини 1 статті 154 ГПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.
Розглянувши заяву про видачу судового наказу, судом не виявлено підстав передбачених статтею 152 Господарського процесуального кодексу України для відмови у видачі судового наказу, враховуючи наступне.
Зі змісту поданої заяви про видачу судового наказу вбачається, що її предметом є вимога про стягнення грошової заборгованості у розмірі 218 270 гривень, у тому числі що виникла за укладеними між заявником та боржником письмовим договором про надання послуг № 3 від 08.01.2020 та договором поставки № 62/1 від 18.10.2019 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).
Відповідно до частини 1 статті 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до частин 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Згідно зі статтею 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно частини 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Приписами статті 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Положеннями частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені в частині 1 статті 193 Господарського кодексу України.
Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Суд звертає увагу, що відповідно до пункту 7 частини 1 статті 155 ГПК України під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Враховуючи викладене, відповідно до статей 525, 526, 629 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України, частини 1 статті 148 Господарського процесуального кодексу України, заявлені вимоги про видачу судового наказу підлягають задоволенню.
Відповідно до статті 129 ГПК України понесені заявником судові витрати зі сплати судового збору за подання заяви про видачу судового наказу в сумі 268,40 гривень підлягають стягненню з боржника.
На підставі викладеного, керуючись частиною 2 статті 12, статтями 129, 147, 148, 150, 154, 155, 159 Господарського процесуального кодексу України,
4. Судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований у порядку, передбаченому розділом II ГПК України.
5. Копію судового наказу, копію заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами, надіслати боржнику.
6. Повідомити боржника, що відповідно до частин 1-2 статті 157 ГПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі з дотриманням вимог встановлених частинами 3-5 статті 157 ГПК України.
7. Згідно частини 1 статті 159 ГПК України у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
9. Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Суддя Шамшуріна М.В.
Дата набрання судовим наказом законної сили "___"___________202__року.
Дата видачі судового наказу стягувачу "___"___________202__року.
Строк пред`явлення судового наказу до виконання протягом трьох років.
Суддя ____________________