ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2023 р. м. Київ Справа № 911/2059/22

Господарський суд Київської області у складі судді Антонової В.М., за участю секретаря судового засідання Налапко Ю.І., розглянув за правилами загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промтехпостачінвест»

про стягнення заборгованості у сумі 2 082 920,08 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Павліченко Л.М.

від відповідача: не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» (далі - позивач) подало до суду позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промтехпостачінвест» (далі - відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 2 082 920,08 грн., що складається з основного боргу у розмірі 1 860 795,54 грн., пені у розмірі 186 461,91 грн., 3% річних у сумі 12 770,67 грн. та 22 891,97 грн. інфляційних втрат.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на порушення відповідачем умов договору постачання природного газу №42CPKV21423-18 від 01.08.2018 року.

Ухвалою від 20.10.2022 Господарський суд Київської області залишив позовну заяву АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» без руху, у зв`язку з недотриманням на момент подання позовної заяви вимог ст. 162, ч. 1 ст. 172, 174 ГПК України, надавши 10 днів з дня вручення ухвали суду на усунення недоліків.

Ухвалою суду від 07.11.2022 відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Призначено справу до підготовчого засідання на 06.12.2022. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву та доказів відправки копії відзиву позивачу у строк, передбачений ч. 8 ст. 165 ГПК України протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 06.12.2022 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 31.01.2023. За результатом судового засідання вирішено призначити справу №911/2059/22 до розгляду по суті на 14.02.2023.

Представник відповідача в судове засідання 14.02.2023 року не прибув.

У зв`язку із закінченням знаків поштової оплати (поштових марок), відповідача про призначення справи до розгляду по суті повідомлено з використанням альтернативних способів, зокрема: шляхом електронного листування на електронні адреси учасників справи.

Відтак, судом було вжито всіх належних способів в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України для повідомлення відповідача про розгляд справи.

Представник позивача у судовому засіданні 14.02.2023 просив суд задовольнити позов.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався.

Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 №329-VIII розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором.

Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками.

Договір розподілу природного газу є публічним.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2498 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1384/27829) затверджено Типовий договір розподілу природного газу.

01.08.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Промтехпостачінвест» (споживач) та Публічним акціонерним товариством «Київоблгаз» (оператор ГРМ) було укладено Договір розподілу природного газу №42CPKV21423-18.

Публічним акціонерним товариством «Київоблгаз» було змінено назву на Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз», що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Відповідно до п. 2.1 Типового договору за цим договором оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та оплатити її вартість у розмірі, строки та в порядку, визначених цим договором.

При вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватися Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом газорозподільних систем (п. 2.3 Типового договору).

Згідно п. 5.2 Типового договору визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по споживачу здійснюється на межі балансової належності між оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахування регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та цим договором.

Згідно з п. 6.4 Типового договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

Умовами п. 6.6 Типового договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством споживач має сплачувати оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання споживача на поточний рахунок оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місця послуги проводиться споживачем до десятого числа, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Пунктом 6.7 Типового договору визначено, що у разі виникнення у споживача заборгованості за цим договором сторони можуть укласти графік погашення заборгованості, який оформлюється додатком до цього договору або окремим договором про реструктуризацію заборгованості.

У разі відсутності графіка погашення заборгованості оператор ГРМ має право грошові кошти, отримані від споживача в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості споживача відповідно до черговості її виникнення.

Так, як вбачається з матеріалів справи позивачем було надано відповідачу в березні 2022 року вересні 2022 року послуги з розподілу природного газу на суму 3 256 392,22 грн., що підтверджується підписаними та скріпленими печатками сторін Актами наданих послуг №ОГЯ82010000 від 31.03.2022 на суму 465 198,89 грн., №ОГЯ82012818 від 30.04.2022 на суму 465 198,88 грн., №ОГЯ82018252 від 31.05.2022 на суму 465 198,89 грн., №ОГЯ82020957 від 30.06.2022 на суму 465 198,89 грн., №ОГЯ82024810 від 31.07.2022 на суму 465 198,89 грн., №ОГЯ82028832 від 31.08.2022 на суму 465 198,89 грн., №ОГЯ82031757 від 30.09.2022 на суму 465 198,89 грн.,

Разом з тим, як зазначив позивач, відповідач в порушення умов Договору провів лише часткову оплату отриманих послуг, у зв`язку з чим сума основного боргу станом на 17.10.2022 складала 1 860 795,54 грн.

В порядку досудового врегулювання спору, позивач направив на адресу відповідача претензію № 810-Пя-14453-0822 від 25.08.2022.

Однак, за твердженням позивача станом на день підготовки даної позовної заяви наявна за відповідачем заборгованість лишається не оплаченою.

Таким чином, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором щодо своєчасної оплати отриманих послуг з розподілу природного газу Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» змушене було звернутись до суду за захистом свого порушеного права шляхом стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промтехпостачінвест» заборгованості та нарахованих штрафних санкцій, процентів річних та інфляційних нарахувань.

Предметом спору у даній справі є наявність у відповідача обов`язку оплатити отримані послуги з розподілу природного газу, а також застосування до нього відповідальності, встановленої чинним законодавством за порушення взятих на себе зобов`язань.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до ст. 174 ГК України однією з підстав виникнення господарських зобов`язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до п. 2 гл. 1 розділу VІ Кодексу ГРС доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498, в порядку, визначеному цим розділом.

За змістом п. п. 3, 4 гл. 3 розділу VІ Кодексу ГРС оператор ГРМ зобов`язаний на головній сторінці свого веб-сайту, а також в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, та власних центрах обслуговування споживачів розмістити редакцію договору розподілу природного газу та роз`яснення щодо укладення та приєднання споживача до договору розподілу природного газу. Договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено Договором. Зазначені положення можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України).

Господарські зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України (ст. 193 ГК України)

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до положень статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язань припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини другої статті 614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до частин третьої та четвертої статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

За правилами Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (стаття 13 Кодексу).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань за умовами Типового договору №42CPKV21423-18 від 01.08.2018 року судом встановлений та по суті відповідачем не спростований, у зв`язку з чим суд дійшов висновку щодо задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача 1 860 795,54 грн. заборгованості.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов договору, в частині своєчасної оплати отриманих послуг з розподілу природного газу, позивач на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України просить суд стягнути з відповідача 3% річних у сумі 12 770,67 грн. та 22 891,97 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною другою ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок судом встановлено, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних у сумі 12 770,67 грн. та 22 891,97 грн. інфляційних втрат є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю в заявленому розмірі.

Крім того, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 186 461,91 грн.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов`язань.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно п. 8.2 Типового договору у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Здійснивши перерахунок пені з урахуванням умов договору, в межах розрахунку позивача, господарський суд дійшов до висновку, що сума, яка заявлена позивачем до стягнення, арифметично вірна, а позовні вимоги щодо нарахованої пені нормативно обґрунтовані, тому в зазначеній частині підлягають задоволенню повністю у сумі 186 461,91 грн.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у зв`язку із задоволенням позову.

Враховуючи викладене та керуючись статтями ст. ст. 129, 232, 233, 236 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промтехпостачінвест» про стягнення 2 082 920,08 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промтехпостачінвест» (08613, Київська обл., Васильківський р-н, с. Кобці, вул. Лісова, 14, ) на користь Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» (08150, Київська обл., Бучанський р-н, м. Боярка, вул. Шевченка, 178, ) 1 860 795 (один мільйон вісімсот шістдесят тисяч сімсот дев`яносто п`ять) грн. 54 коп. основного боргу, 186 461 (сто вісімдесят шість тисяч чотириста шістдесят) грн. 91 коп., 12 770 (дванадцять тисяч сімсот сімдесят) грн. 67 коп. 3% річних, 22 891 (двадцять дві тисячі вісімсот дев`яносто одну) грн. 97 коп. інфляційних втрат та 31243 (тридцять одну тисячу двісті сорок три) грн. 80 коп. судового збору.

3. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення у порядку, встановленому ст.257 ГПК України.

Повний текст складено 27.02.2023

Суддя В.М. Антонова