УХВАЛА

01 березня 2023 року

м. Київ

cправа № 910/6210/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Огородніка К.М.- головуючого, Жукова С.В., Пєскова В.Г.

за участю секретаря судового засідання - Ксензової Г.Є.

за участю представників ОСОБА_1 - Невмержицького С.І., Єніч В.С., Осколова І.Л., представників ПАТ "Кріпта" - Рибарук М.М., Чабана Д.Ф., Арчакова Д.В.

розглянув заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Єніч В.С.

про відвід суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Огородніка К.М., Жукова С.В. від розгляду касаційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.08.2021 року та на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2022 року у справі №910/6210/20

за касаційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.08.2021 року (в частині відмови у визнанні грошових вимог до боржника на суму 69 877 271 грн.)

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2022 року

у справі №910/6210/20

за заявою Приватного акціонерного товариства "Кріпта"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Піллар"

про визнання банкрутом,-

ВСТАНОВИВ:

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 з доданими до неї матеріалами (надіслана 20.12.2022 року, що підтверджується конвертом Укрпошта Стандарт) на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.08.2021 року (в частині відмови у визнанні грошових вимог до боржника на суму 69 877 271 грн.) на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2022 року у справі №910/6210/20.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 у справі № 910/6210/20 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Огородніка К.М. судді - Жукова С.В. судді - Пєскова В.Г., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою Верховного Суду від 11.01.2023 року серед іншого відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.08.2021 року (в частині відмови у визнанні грошових вимог до боржника на суму 69 877 271 грн.) на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2022 року у справі №910/6210/20 та призначено до розгляду на 01 лютого 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду від 01.02.2023 року задоволено клопотання представника скаржника ОСОБА_1 - Невмержицького С. про відкладення розгляду справи №910/6210/20. Відкладено розгляд касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.08.2021 року (в частині відмови у визнанні грошових вимог до боржника на суму 69 877 271 грн.) на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2022 року у справі №910/6210/20 до 01 березня 2023 року.

В судовому засіданні 01.03.2023 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Єніч В.С. надійшла заява про відвід суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Огородніка К.М., Жукова С.В. від розгляду касаційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.08.2021 року та на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2022 року у справі №910/6210/20.

В обґрунтування підстав для відводу заявник зазначає, що є сумніви щодо неупередженості та об`єктивності суддів Огородніка К.М. та Жукова С.В. у даній справі, оскільки останні розглядають справу №910/6210/20 в частині розгляду кредиторських вимог ОСОБА_1 вже вдруге та сформували свої погляди в даній справі по суті.

Так, Постановою Верховного Суду від 06.07.2022 року касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Кріпта" було задоволено частково. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.01.2022 року у справі № 910/6210/20 скасовано. Справу № 910/6210/20 в скасованій частині передано на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

За результатами нового розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.08.2021 року винесено оскаржувану постанову від 23.11.2022 року. Для розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.08.2021 року на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2022 року було визначено склад суду з суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду до якого увійшли судді Огороднік К.М. та Жуков С.В.

Розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Єніч В.С. про відвід суддів Огородніка К.М., Жукова С.В., суд не вбачає підстав для її задоволення з огляду на таке.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини під терміном "суд, встановлений законом" у статті 6 Конвенції мається на увазі, що "судова влада у демократичному суспільстві регулюється законами, джерелом яких є Парламент". Зазначений термін охоплює не лише правові підстави існування суду, але і його склад у кожній конкретній справі (рішення ЄСПЛ у справі "Занд проти Австрії" та у справі "Сокуренко і Стригун проти України").

Відповідно до статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

У Рішенні ЄСПЛ у справі "Бочан проти України" від 03.05.2007 зазначено, що для того, щоб встановити, чи може суд вважатися "незалежним" відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, необхідно, зокрема, звернути увагу на спосіб призначення його членів та строки їх повноважень, існування гарантій проти зовнішнього тиску та наявність зовнішніх ознак незалежності (Рішення ЄСПЛ у справі "Фіндлей проти Сполученого Королівства" від 25.02.1997). Суд зазначив, що "безсторонність", в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу (Рішення ЄСПЛ у справі "Булут проти Австрії" від 22.02.1996, у справі "Томан проти Швейцарії" від 10.06.1996). Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення.

Суд зазначає, що особиста безсторонність суду, як суб`єктивний критерій, презумується, поки не надано доказів протилежного (пункт 50 Рішення ЄСПЛ у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006).

Отже, при вирішенні питання про відвід судді (складу суду) необхідно перевірити додержання як об`єктивного, так і суб`єктивного критеріїв безсторонності суду, а саме формування суду (колегії суддів) для розгляду конкретної справи (об`єктивний критерій) у встановлений законом спосіб, та надати оцінку доводам заявника на предмет недодержання вимог щодо особистої безсторонності суду (суб`єктивний критерій).

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтями 35, 36 ГПК України.

Відповідно до частин 2, 3 статті 38 ГПК України, з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно з частиною 1 статті 35 ГПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Положеннями частин 1, 2 статті 39 ГПК України, передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Частиною 3 ст. 38 ГПК України чітко врегульовано порядок подання учасником справи заяви про відвід, а саме: відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Як вбачається з матеріалів справи, копію ухвали Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.01.2023 року про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , представник скаржника адвокат Єніч В.С. отримав 20.01.2023 року, що підтверджується відміткою на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Однак з заявою про відвід суддів заявник звернувся до суду лише 01.03.2023 року, тобто поза межами строку, встановленого ч. 3 ст. 38 ГПК України.

Суд критично оцінює обгрунтування заявника щодо строку заявлення відводу суддям, а саме що про підставу відводу заявник дізнався лише 28.02.2023 року під час підготовки письмових пояснень у відповідь на відзив ПрАТ «Кріпта» у яких містилися посилання на постанову Верховного Суду від 06.07.2022 року, оскільки відповідні обгрунтування щодо вказаного судового рішення Верховного Суду були зазначені скаржником у касаційній скарзі.

Як підставу для відводу суддів заявник зазначає сформованість поглядів суддів Огородніка К.М. та Жукова С.В. щодо суті справи №910/6210/20, оскільки на думку заявника зазначені судді будуть оцінювати доводи та аргументи скаржника в контексті висновків попереднього судового рішення у прийняття якого вони брали участь.

Суд відхиляє наведені підстави для відводу з огляну на наступне.

У контексті поданої заяви Суд звертає увагу на приписи частини 4 статті 35 ГПК України, якою імперативно визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Саме по собі посилання щодо незгоди сторони з процесуальними рішеннями судді; тлумаченням або застосуванням судами норм процесуального та/або матеріального права; прийняття рішення суддею у іншій справі або наявність окремої думки судді в інших справах; висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу. При цьому доказів упередженості та/або небезсторонності колегії суддів в цілому або конкретного судді у розгляді даної справи заявником не надано.

Крім того, суд звертає увагу що відповідно до частини 2 статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. На розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб.

Отже, судді не мають жодного відношення до формування складу суду для розгляду конкретної справи, що спрямовано на забезпечення реалізації учасниками справи права на судовий захист незалежним та безстороннім судом, встановленим законом, як складової права на суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з частиною 3 статті 6 ГПК України визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою у порядку, визначеному цим Кодексом (автоматизований розподіл справ).

Відповідно до частини 1 статті 32 ГПК України визначення судді, а в разі колегіального розгляду -судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині другій статті 6 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Отже, законодавець передбачив формування колегії суддів для розгляду справ у касаційному суді виключно автоматизованою системою документообігу за принципом вірогідності.

За таких обставин, заявником відводу не доведено порушення процедури визначення колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для розгляду касаційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.08.2021 року на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2022 року у справі №910/6210/20.

Верховний Суд констатує, що істинність твердження про неупередженість та об`єктивність судді має бути доведена в силу приписів частини четвертої статті 38 ГПК України, статей 74, 77 - 80 ГПК України. Проте, таких доказів заявником відводу не додано.

Згідно положень частин 1, 2, 11 статті 39 ГПК України, питання про відвід (самовідвід) може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Згідно з частиною 3 статті 39 ГПК України, якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного судового засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Таким чином, питання про відвід суддів Касаційного господарського суду Огородніка К.М., Жукова С.В. від розгляду справи №910/6210/20 розглядається в порядку, передбаченому абзацом 2 частини 3 статті 39 ГПК України у складі колегії суддів, що розглядає справу.

Оцінивши доводи, наведені представником ОСОБА_1 - адвокатом Єніч В.С. про відвід суддів Огородніка К.М., Жукова С.В. від розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 у справі №910/6210/20 Касаційний господарський суд не вбачає об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами, і викликають сумніви у їх неупередженості або об`єктивності, та могли б бути підставою для їх відводу у розумінні статей 35, 36 ГПК України.

Відтак, враховуючи положення частини 4 статті 35 ГПК України у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Єніч В.С. про відвід суддів Огородніка К.М., Жукова С.В. від розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.08.2021 року на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2022 року у справі №910/6210/20, слід відмовити.

Керуючись статтями 35, 39 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Єніч В.С. про відвід суддів Огородніка К.М., Жукова С.В. від розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.08.2021 року на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2022 року у справі №910/6210/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя Огороднік К.М.

Судді Жуков С.В.

Пєсков В.Г.