РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.02.2023Справа № 910/14207/22

Господарський суд міста Києва в складі судді Коткова О.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу № 910/14207/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім партнер ЮА"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційне українське будівництво"

про стягнення грошових коштів

Без виклику учасників судового процесу.

СУТЬ СПОРУ:

19 грудня 2022 року до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім партнер ЮА" (позивач) надійшла позовна заява № 22/12-01-КУБ від 09.12.2022 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційне українське будівництво" (відповідач) про стягнення 134 024,46 грн., з них: основного боргу - 94 041,99 грн. (дев`яносто чотири тисячі сорок одна гривня 99 копійок), штрафу - 9404,20 грн. (дев`ять тисяч чотириста чотири гривні 20 копійок), пені - 13 186,97 грн. (тринадцять тисяч сто вісімдесят шість гривень 97 копійок), інфляційних втрат - 15 432,13 грн. (п`ятнадцять тисяч чотириста тридцять дві гривні 13 копійок) та 3% річних - 1959,17 грн. (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят дев`ять гривень 17 копійок).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за договором поставки № 028 від 27.05.2021 року, зокрема, у визначені договором строки у повному обсязі не здійснив оплату вартості поставленого позивачем товару, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/14207/22, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов із урахуванням вимог, передбачених статтею 165 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; докази направлення відзиву позивачу.

05.01.2023 року через систему «Електронний суд» від відповідача надійшла заява про зменшення пені та штрафу, в якій відповідач суму основного боргу у розмірі 94 041,99 грн. визнав, штрафні санкції просив зменшити.

02.02.2023 року через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання № 23/01-01/КУБ від 27.01.2023 року про долучення до матеріалів справи гарантійного листа № 18/01-01 від 18.01.2023 року ТОВ "Комерційне українське будівництво".

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

27.05.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім партнер ЮА" (надалі - позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Комерційне українське будівництво" (надалі - відповідач, покупець) укладено договір поставки № 028 (надалі - договір), відповідно до п. 1.1. якого постачальник передає у власність покупцеві, а покупець приймає та оплачує товар (будівельні матеріали в асортименті). Кількість, часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура), одиниця виміру, ціна за одиницю виміру та загальна вартість партії товару визначається сторонами у накладних на кожну таку партію товару. Накладні є невід`ємними частинами цього договору.

Пунктом 1.6. договору визначено, що загальна кількість товару, що передається постачальником покупцю за цим договором визначається сумованою кількістю товару, що був поставлений, згідно видаткових накладних.

В п. 2.2. договору визначено, що приймання-передача товару оформлюється видатковими накладними, які підписуються уповноваженими представниками сторін.

Згідно з п. 3.2. договору загальна вартість товару за цим договором (ціна договору) визначається сумованою вартістю товару, переданого постачальником покупцю за видатковими накладними протягом дії цього договору.

Відповідно до п. 3.3. договору оплата за цим договором здійснюється в безготівковому порядку, шляхом перерахування покупцем на поточний рахунок постачальника грошових коштів за кожну партію товару, згідно рахунку постачальника, - не пізніше 3-х банківських днів з моменту отримання покупцем такого рахунку поштою, нарочно, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, але в будь-якому випадку не пізніше 7 (семи) календарних днів з моменту поставки товару.

Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 6.1 цього договору, та закінчується 31.12.2021 року, але в будь-кому випадку договір діє до повного виконання зобов`язань сторін за ним (п. 6.2. договору).

На виконання умов договору поставки № 028 від 27.05.2021 року позивач протягом 2021 року поставив, а відповідач отримав товар на загальну суму 2 274 958,32 грн., що підтверджується видатковими накладними: № 262 від 31.05.2021 року на суму 28 799,98 грн., № 267 від 31.05.2021 року на суму 30 239,96 грн., № 269 від 02.06.2021 року на суму 28 920,02 грн., № 270 від 02.06.2021 року на суму 30 239,96 грн., № 292 від 08.06.2021 року на суму 30 239,96 грн., № 293 від 10.06.2021 року на суму 30 239,96 грн., № 294 від 10.06.2021 року на суму 28 799,98 грн., № 310 від 15.06.2021 року на суму 30 239,96 грн., № 311 від 15.06.2021 року на суму 30 239,96 грн., № 326 від 23.06.2021 року на суму 30 239,96 грн., № 327 від 23.06.2021 року на суму 30 239,96 грн., № 328 від 23.06.2021 року на суму 30 239,96 грн., № 329 від 23.06.2021 року на суму 30 239,96 грн., № 330 від 23.06.2021 року на суму 30 239,96 грн., № 341 від 25.06.2021 року на суму 30 239,96 грн., № 345 від 30.06.2021 року на суму 28 799,98 грн., № 346 від 30.06.2021 року на суму 30 239,96 грн., № 347 від 30.06.2021 року на суму 30 239,96 грн., № 348 від 30.06.2021 року на суму 30 239,96 грн., № 377 від 12.07.2021 року на суму 60 479,94 грн., № 381 від 12.07.2021 року на суму 29 023,49 грн., № 383 від 12.07.2021 року на суму 35 279,96 грн., № 397 від 14.07.2021 року на суму 37 800,00 грн., № 400 від 14.07.2021 року на суму 29 400,00 грн., № 412 від 16.07.2021 року на суму 30 239,96 грн., № 413 від 19.07.2021 року на суму 30 239,98 грн., № 426 від 21.07.2021 року на суму 30 240,00 грн., № 429 від 23.07.2021 року на суму 30 239,96 грн., № 430 від 23.07.2021 року на суму 30 239,96 грн., № 431 від 23.07.2021 року на суму 30 239,96 грн., № 432 від 23.07.2021 року на суму 30 240,00 грн., № 461 від 26.07.2021 року на суму 30 239,96 грн., № 462 від 26.07.2021 року на суму 30 239,96 грн., № 435 від 27.07.2021 року на суму 28 810,08 грн., № 451 від 29.07.2021 року на суму 29 400,00 грн., № 463 від 05.08.2021 року на суму 60 479,94 грн., № 466 від 05.08.2021 року на суму 30 239,96 грн., № 494 від 19.08.2021 року на суму 30 239,96 грн., № 541 від 24.09.2021 року на суму 30 100,00 грн., № 546 від 27.09.2021 року на суму 30 701,98 грн., № 547 від 27.09.2021 року на суму 29 768,90 грн., № 555 від 28.09.2021 року на суму 32 507,96 грн., № 568 від 04.10.2021 року на суму 32 507,96 грн., № 571 від 05.10.2021 року на суму 30 701,98 грн., № 576 від 08.10.2021 року на суму 30 701,98 грн., № 590 від 22.10.2021 року на суму 30 701,98 грн., № 593 від 23.10.2021 року на суму 34 299,97 грн., № 594 від 23.10.2021 року на суму 30 702,00 грн., № 598 від 25.10.2021 року на суму 30 959,98 грн., № 599 від 25.10.2021 року на суму 30 959,98 грн., № 602 від 26.10.2021 року на суму 30 931,20 грн., № 603 від 26.10.2021 року на суму 30 931,20 грн., № 604 від 26.10.2021 року на суму 30 960,00 грн., № 605 від 26.10.2021 року на суму 30 240,00 грн., № 608 від 27.10.2021 року на суму 36 399,97 грн., № 609 від 28.10.2021 року на суму 35 692,80 грн., № 613 від 02.11.2021 року на суму 35 280,00 грн., № 618 від 08.11.2021 року на суму 35 280,00 грн., № 619 від 08.11.2021 року на суму 37 100,03 грн., № 620 від 08.11.2021 року на суму 37 128,00 грн., № 621 від 09.11.2021 року на суму 37 128,00 грн., № 623 від 11.11.2021 року на суму 37 128,00 грн., № 625 від 16.11.2021 року на суму 37 128,00 грн., № 626 від 16.11.2021 року на суму 40 068,04 грн., № 627 від 16.11.2021 року на суму 37 842,02 грн., № 630 від 18.11.2021 року на суму 37 751,98 грн., № 631 від 18.11.2021 року на суму 37 751,98 грн., № 635 від 23.12.2021 року на суму 42 000,00 грн., № 636 від 23.12.2021 року на суму 42 000,00 грн. Вказані видаткові накладні без зауважень та заперечень підписані представниками позивача та відповідача, а також скріплені відповідними печатками сторін.

На виконання умов договору поставки № 028 від 27.05.2021 року позивач протягом 2022 року поставив, а відповідач отримав товар на загальну суму 96 627,97 грн., що підтверджується видатковими накладними № 27 від 10.02.2022 року на суму 48 999,97 грн. та № 60 від 03.05.2022 року на суму 47 628,00 грн. Вказані видаткові накладні без зауважень та заперечень підписані представниками позивача та відповідача, а також скріплені відповідними печатками сторін.

За отриманий товар відповідач розрахувався лише частково, що підтверджується банківськими виписками, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 94 041,99 грн.

Факт заборгованості відповідача перед позивачем в розмірі 94 041,99 грн. також підтверджується підписаним обома сторонами без заперечень актом звірки взаєморозрахунків станом на 03.05.2022 року, відповідно до якого заборгованість відповідача перед позивачем за договором станом на 03.05.2022 року становить 94 041,99 грн.

Спір у справі виник у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем, на думку позивача, грошового зобов`язання з оплати поставленого за договором поставки № 028 від 27.05.2021 року товару, у зв`язку з чим позивач вказує на наявність заборгованості у розмірі 94 041,99 грн.

Окрім того, позивач просить суд стягнути з відповідача санкції за порушення виконання грошового зобов`язання щодо оплати товару.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 ст. 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Нормами ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Приписами ч. 1 ст. 665 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму.

Нормами ст. 691 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Як вже було встановлено судом вище, на виконання умов договору поставки № 028 від 27.05.2021 року позивач протягом 2021 року поставив, а відповідач отримав товар на загальну суму 2 274 958,32 грн., що підтверджується видатковими накладними: № 262 від 31.05.2021 року, № 267 від 31.05.2021 року, № 269 від 02.06.2021 року, № 270 від 02.06.2021 року, № 292 від 08.06.2021 року, № 293 від 10.06.2021 року, № 294 від 10.06.2021 року, № 310 від 15.06.2021 року, № 311 від 15.06.2021 року, № 326 від 23.06.2021 року, № 327 від 23.06.2021 року, № 328 від 23.06.2021 року, № 329 від 23.06.2021 року, № 330 від 23.06.2021 року, № 341 від 25.06.2021 року, № 345 від 30.06.2021 року, № 346 від 30.06.2021 року, № 347 від 30.06.2021 року, № 348 від 30.06.2021 року, № 377 від 12.07.2021 року, № 381 від 12.07.2021 року, № 383 від 12.07.2021 року, № 397 від 14.07.2021 року, № 400 від 14.07.2021 року, № 412 від 16.07.2021 року, № 413 від 19.07.2021 року, № 426 від 21.07.2021 року, № 429 від 23.07.2021 року, № 430 від 23.07.2021 року, № 431 від 23.07.2021 року, № 432 від 23.07.2021 року, № 461 від 26.07.2021 року, № 462 від 26.07.2021 року, № 435 від 27.07.2021 року, № 451 від 29.07.2021 року, № 463 від 05.08.2021 року, № 466 від 05.08.2021 року, № 494 від 19.08.2021 року, № 541 від 24.09.2021 року, № 546 від 27.09.2021 року, № 547 від 27.09.2021 року, № 555 від 28.09.2021 року, № 568 від 04.10.2021 року, № 571 від 05.10.2021 року, № 576 від 08.10.2021 року, № 590 від 22.10.2021 року, № 593 від 23.10.2021 року, № 594 від 23.10.2021 року, № 598 від 25.10.2021 року, № 599 від 25.10.2021 року, № 602 від 26.10.2021 року, № 603 від 26.10.2021 року, № 604 від 26.10.2021 року, № 605 від 26.10.2021 року, № 608 від 27.10.2021 року, № 609 від 28.10.2021 року, № 613 від 02.11.2021 року, № 618 від 08.11.2021 року, № 619 від 08.11.2021 року, № 620 від 08.11.2021 року, № 621 від 09.11.2021 року, № 623 від 11.11.2021 року, № 625 від 16.11.2021 року, № 626 від 16.11.2021 року, № 627 від 16.11.2021 року, № 630 від 18.11.2021 року, № 631 від 18.11.2021 року, № 635 від 23.12.2021 року, № 636 від 23.12.2021 року та протягом 2022 року на загальну суму 96 627,97 грн., що підтверджується видатковими накладними № 27 від 10.02.2022 року та № 60 від 03.05.2022 року.

Зазначені видаткові накладні містять найменування юридичних осіб, а також підписи осіб, які передають та отримують товар, найменування товару, його кількість, вартість, та інші необхідні реквізити, тобто відповідають вимогам законодавства та є у відповідності до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинними бухгалтерськими документами, які фіксують факт здійснення господарської операції та є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Видаткові накладні підписані зі сторони відповідача без жодних зауважень щодо асортименту, комплектності, кількості і якості поставленого товару.

Матеріалами справи підтверджується, що за отриманий товар відповідач розрахувався лише частково, відтак відповідач має заборгованість за договором у розмірі 94 041,99 грн.

Положеннями ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами п. 3.3. договору оплата за цим договором здійснюється в безготівковому порядку, шляхом перерахування покупцем на поточний рахунок постачальника грошових коштів за кожну партію товару, згідно рахунку постачальника, - не пізніше 3-х банківських днів з моменту отримання покупцем такого рахунку поштою, нарочно, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, але в будь-якому випадку не пізніше 7 (семи) календарних днів з моменту поставки товару.

Отже, виходячи з умов п. 3.3. договору, строк оплати товару за вищезазначеними видатковими накладними є таким, що настав.

Станом на момент звернення до суду з даним позовом у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 94 041,99 грн.

В свою чергу, 05.01.2023 року відповідачем було подано заяву про зменшення пені та штрафу, в якій відповідач суму основного боргу у розмірі 94 041,99 грн. визнав.

Частиною 4 статті 191 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог про стягнення спірної заборгованості у розмірі 94 041,99 грн. не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, суд прийняв визнання позову відповідачем.

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та положень договору, зважаючи на відсутність в матеріалах справи контррозрахунку суми заявленої до стягнення та враховуючи, що позивач має право вільно обирати незаборонений законом спосіб захисту прав і свобод, у тому числі й судовий, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором поставки № 028 від 27.05.2021 року у розмірі 94 041,99 грн.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 13 186,97 грн., штраф у розмірі 9404,20 грн., інфляційні втрати у розмірі 15 432,13 грн. та 3% річних у розмірі 1959,17 грн. за порушення виконання грошового зобов`язання щодо оплати товару.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З положень п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до положень ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Частиною 2 статті 551 Цивільного кодексу України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 343 Господарського процесуального кодексу України та ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У п. 4.2. договору визначено, що покупець за порушення обов`язку по оплаті товару, визначеного у п. 3.3. цього договору, за вимогою постачальника зобов`язаний сплатити останньому неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, шо діяла на момент виникнення зобов`язання, від суми не виконаного (не своєчасно або не в повному обсязі виконаного) зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За прострочення оплати понад один календарний місяць, покупець додатково сплачує постачальнику штраф у розмірі 10% від суми несвоєчасно оплаченого товару.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд встановив, що він виконаний арифметично вірно, відтак, сума пені, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, не виходячи за межі визначеного позивачем періоду, за розрахунком позивача, становить 13 186,97 грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок суми штрафу, судом встановлено, що вказане нарахування проведено позивачем у відповідності до умов укладеного між сторонами договору та вимог чинного законодавства, а відтак вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу є обґрунтованими та підлягають задоволенню, за розрахунком позивача, в сумі 9404,20 грн.

Частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та 3% річних від простроченої суми.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку інфляційних втрат та 3% річних, в межах заявленого позивачем періоду, суд встановив, що вони виконані арифметично вірно, відтак, сума інфляційних втрат та 3% річних, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, не виходячи за межі визначеного позивачем періоду, за розрахунком позивача, становить 1959,17 грн. 3% річних та 15 432,13 грн. інфляційних втрат.

Щодо клопотання відповідача про зменшення пені та штрафу суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Таким чином, при вирішенні судом питання про зменшення пені слід враховувати не самий лише розмір збитків, які були спричинені правопорушенням, але й "інші обставин, які мають істотне значення".

Зокрема, статтею 233 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Отже, суду в обов`язковому порядку слід враховувати, зокрема, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Втім, відповідачем не надано будь-яких доказів на підтвердження існування вищевказаних обставин.

Зокрема, відповідачем не доведено факту знаходження товариства у тяжкому фінансовому стані або виникнення інших суттєвих негативних наслідків для інтересів відповідача у зв`язку із сплатою пені та штрафу в установленому договором розмірі.

У зв`язку з цим, суд не вбачає підстав для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи викладені вище фактичні обставини, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства та матеріалів справи в цілому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У позовній заяві ТОВ «Торговий дім Партнер ЮА» було наведено розрахунок витрат, у відповідності до якого розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу становить 5000,00 грн.

У відповідності до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами частини третьої статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положеннями статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 16.07.2020 року у справі № 909/452/19, 02.11.2020 року у справі № 922/3548/19 та 18.11.2019 року у справі № 923/1121/17.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що розмір понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу становить 5000,00 грн.

В обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу позивач надав наступні докази:

- копію договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № 22/11-01 від 01.11.2022 року;

- копію додатку № 2 від 28.11.2022 року до договору № 22/11-01 від 01.11.2022 року;

- копію акту виконаних робіт (наданих послуг) № 02 від 09.12.2022 року.

Представництво інтересів позивача у даній справі здійснював адвокат Садиков В.В. на підставі ордеру серії ВМ № 1031695 від 30.11.2022 року.

На підтвердження наявності у Садикова В.В. статусу адвоката надано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії СМ № 000674 від 18.03.2020 року.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційне українське будівництво" клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу та заперечень стосовно заявлених витрат не надходило.

Таким чином, суд вважає, що заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу є співмірним із предметом позову, складністю справи та виконаних адвокатом обсягом робіт (наданих послуг), стягнення адвокатських витрат у зазначеній заявником сумі відповідає критеріям розумності, необхідності, співрозмірності, справедливості, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що виходячи із загальних засад господарського законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, враховуючи всі аспекти та складність справи, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 2481,00 грн. відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційне українське будівництво" (ідентифікаційний код 41684381, адреса: 03039, м. Київ, пр-т Голосіївський, 58А, оф. 28) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім партнер ЮА" (ідентифікаційний код 42721874, адреса: 02099, м. Київ, вул. Бориспільська, 7, оф. 305) грошові кошти: основного боргу - 94 041,99 грн. (дев`яносто чотири тисячі сорок одна гривня 99 копійок), штрафу - 9404,20 грн. (дев`ять тисяч чотириста чотири гривні 20 копійок), пені - 13 186,97 грн. (тринадцять тисяч сто вісімдесят шість гривень 97 копійок), інфляційних втрат - 15 432,13 грн. (п`ятнадцять тисяч чотириста тридцять дві гривні 13 копійок), 3% річних - 1959,17 грн. (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят дев`ять гривень 17 копійок), витрат на професійну правничу допомогу - 5000,00 грн. (п`ять тисяч гривень) та судовий збір - 2481,00 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня).

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 23.02.2023р.

Суддя О.В. Котков