РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.02.2023Справа № 910/21581/21

Суддя Господарського суду міста Києва ДЖАРТИ В. В., розглянувши без виклику (повідомлення) представників сторін в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Паркове місто 45" (04114, місто Київ, вулиця Вишгородська, будинок 45, ідентифікаційний код 43020617)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сударь" (84116, Донецька область, місто Слов`янськ, провулок Богомольця, будинок 81, квартира 4, ідентифікаційний код 23124868)

про стягнення 21 339,08 грн,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Паркове місто 45" (далі - позивач) звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сударь" (далі - відповідач) про стягнення 21 339,08 грн, з яких: 18 149,83 грн складає заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території, 400,67 грн - три проценти річних та 2 788,58 грн - інфляційні витрати.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем обов`язку щодо сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території

Ухвалою від 10.01.2022 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк на усунення недоліків шляхом подання до суду доказів, які підтверджують направлення на адресу відповідача копій усіх доданих до позовної заяви документів.

18.01.2022 до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків, до якої долучено докази направлення на адресу відповідача позовної заяви з додатками.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі № 910/21581/21, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників учасників справи, встановлено сторонам строки на вчинення процесуальних дій.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини 4 статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 ГПК України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з частиною 4 статті 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала про відкриття провадження у справі від 30.01.2022 була скерована судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 84116, Донецька область, місто Слов`янськ, провулок Богомольця, будинок 81, квартира 4, ідентифікаційний код 23124868. Вказане поштове відправлення № 745 було отримане відповідачем 16.02.2022, про що міститься відповідна відмітка в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Відповідно до частини 3 статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, суд належним чином виконав свій обов`язок щодо повідомлення відповідача про розгляд справи.

При цьому, судом також враховано, що за приписами частини 1 статті ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Так, відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою суду про відкриття провадження у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Отже, відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи відповідно до статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Правом на подання відзиву відповідач не скористався.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ПАРКОВЕ МІСТО 45» забезпечує утримання і експлуатацію багатоквартирного (житлового) буд. № 45, що розташований по вул. Вишгородській у м. Києві та утримує його прибудинкову територію на підставі відповідних договорів із безпосередніми виконавцями робіт та надавачами послуг, що підтверджується відповідною довідкою ОСББ «ПАРКОВЕ МІСТО 45» від 27.10.2021 та випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Товариство з обмеженою відповідальністю «СУДАРЬ» є власником квартири № 11 багатоквартирного (житлового) будинку № 45, що знаходиться по вул. Вишгородській у м. Києві (загальна площа 52,2 м2), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.11.2021.

У відповідача, на рівні з іншими співвласниками багатоквартирного (житлового) будинку № 45, що розташований по вул. Вишгородській у м. Києві наявний обов`язок щомісяця оплачувати свою частку затверджених органами управління позивача внесків і платежів у рахунок покриття витрат на експлуатацію і ремонт будинку, утримання прибудинкової території, а також інші обов`язкові платежі, передбачені рішеннями Загальних зборів співвласників будинку і Статутом.

29.09.2019 Загальними зборами співвласників багатоквартирного (житлового) будинку № 45 був затверджений внесок на утримання будинку і прибудинкової території в розмірі 9,40 грн/м2 загальної площі квартири/нежитлового приміщення, що підтверджується копією рішення, оформленого протоколом № 1, питання 3.

Також Загальними зборами співвласників багатоквартирного (житлового) будинку № 45, що розташований по вул. Вишгородській у м. Києві розглянуто питання щодо застосування обмежень в частині користування спільним майном, в т.ч. обмеження у користуванні інженерним обладнанням будинку, прибудинковою територією, для власників (наймачів, орендарів), які не сплачують обов`язкові платежі на утримання та ремонт такого майна, прийнято рішення про введення штрафу в розмірі 0,3% за кожен день прострочення після 20-го числа у разі несплати власником приміщення платежів, внесків на утримання будинку та прибудинкової території та погіршення фінансового стану ОСББ «ПАРКОВЕ МІСТО 45». Нарахування штрафу розпочинається після 2-х місяців заборгованості та нараховується до повного погашення боргу.

Відповідач, своєчасно та у повному обсязі не сплачує позивачу свою частку обов`язкових внесків на утримання будинку та прибудинкової території внаслідок чого за період з 01.10.2019 по 01.11.2021 за ним рахується заборгованість у розмірі 18 149,83 грн.

Вказані обставини стали підставою звернення із даним позовом до суду.

Крім суми основного боргу позивач також просить суд стягнути 2 788,58 грн інфляційних втрат та три проценти річних в розмірі 400,67 грн. Також позивач просив суд стягнути з відповідача 2 880,00 грн витрат на правову допомогу з підготовки та подання позовної заяви.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до статті 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" (тут і надалі - Закон у редакції на момент виникнення спірних правовідносин), рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.

За приписами статті 15 Закону співвласник, зокрема, зобов`язаний: виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; брати участь у проведенні реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника (ч. 2 статті 7 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку").

Відповідно до статті 20 Закону, частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Частка участі співвласника визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення.

Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів (стаття 23 Закону).

А у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду (стаття 13 Закону).

Відповідно положень "Порядку формування на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 869 від 01.06.2011, калькуляційною одиницею розрахунку нормативних витрат є 1 кв. метр загальної площі, що перебуває у власності або у наймі фізичної чи юридичної особи. Всі розміри внесків (тарифів) на утримання прибудинкової території встановлені відповідними протоколами загальних зборів співвласників, які додані ОСББ до матеріалів справи. Доказів визнання вказаних рішень загальних зборів матеріали даної господарської справи не містять.

Таким чином, згідно розрахунку позивача, з яким погоджується суд за період з листопада 2019 року по жовтень 2021 року Товариству було нараховано 20 131,19 грн внесків.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виробниками і споживачами, а також їхні права га обов`язки визначено у Законі У країни "Про житлово-комунальні послуги".

Згідно зі статтею 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.

Послуга з управління багатоквартирним будинком включає утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо, купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку, поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;

2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до статті 16 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" об`єднання мас право відповідно до законодавства та статуту об`єднання встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників.

Статтею 7 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" унормовано, що для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право: вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів.

Отже, за Законом на відповідача, як на члена ОСББ, покладено обов`язок виконувати чинні та не скасовані рішення статутних органів ОСББ, якими зокрема є загальні збори учасників та правління ОСББ щодо своєчасного і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Розрахунок суми 20131,19 грн нарахованих позивачем внесків, наведений у позові та здійснений пропорційно до площі приміщень відповідача (до його частки участі у ОСББ) судом перевірено та визнано обґрунтованим і арифметично правильним; розмір внеску підтверджується долученими позивачем до справи доказами. Відповідач частково сплатив внески, а саме у розмірі 1 981,36 грн, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість в розмірі 18 149,83 грн.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене вище, беручи до уваги, що відповідачем не представлено суду документів на спростування встановлених обставин, а також не представлено документів про сплату наявної заборгованості, суд дійшов висновку про наявність підстав покладення на відповідача обов`язку сплатити 18 149,83 грн заборгованості з внесків, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові

Суд відзначає, що законодавцем передбачено нарахування трьох процентів річних та інфляційної складової боргу у разі прострочення виконання грошового зобов`язання.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (підпункт 3.2 пункт 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань").

Тобто, базою для нарахування розміру боргу з урахуванням індексу інфляції є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями, яка існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення - лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, на який розраховуються інфляційні втрати, є період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція).

При цьому, індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Невиконання грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається за прострочення, що триває повний місяць, поки існує борг, та може бути визначено з урахуванням положень Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" у наступному місяці.

Якщо прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця, то в такому випадку виключається застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, у вигляді стягнення інфляційних втрат за такий місяць. Такі висновки суду підтверджуються висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 24.04.2019 у справі № 910/5625/18, від 13.02.2019 у справі № 924/312/18.

Здійснивши перерахунок заявлених компенсаційних витрат за вказані вище періоди, суд дійшов висновку про те, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 400,67 грн три проценти річних та 2 788,58 грн інфляційних втрат.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Враховуючи наведене, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, суд дійшов висновку, що позивачем належними та допустимими доказами доведено обставини, покладені в основу позову, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Крім того, у своїй позовній заяві ОСББ просило суд стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Відповідно до частини 1 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема до них належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 2, 3 статті 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 8 статті 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу ОСББ долучено до матеріалів справи копії: платіжного доручення № 1270 від 12.11.2021 про сплату за організацію стягнення заборгованості у листопаді 2021 року згідно Договору про надання правової допомоги №А/10082021/ХВ-16 від 17.08.2021 на суму 1 440,00 грн, платіжного доручення № 1316 від 14.12.2021 про сплату за організацію стягнення заборгованості у грудні 2021 року згідно Договору про надання правової допомоги №А/10082021/ХВ-16 від 17.08.2021 на суму 1 440,00 грн, акту №ОУ-611 прийому-передачі виконаних робіт, підписаного 20.12.2021 та договору про надання правової допомоги №А/10082021/ХВ-16 від 17.08.2021.

Враховуючи вищевикладене суд встановив, що витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 2 880,00 грн є пов`язаними з розглядом даної справи, їх розмір є обґрунтованим, співмірним із складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Заявлена сума витрат не перевищує їх попереднього орієнтовного розрахунку, наданого суду (протилежного відповідачем не доведено належними та допустимими доказами).

Враховуючи вищенаведені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині покладення на Товариство 2 880,00 грн витрат на правову допомогу адвоката.

Керуючись статтями 86, 123-126, 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Паркове місто 45" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сударь" (84116, Донецька область, місто Слов`янськ, провулок Богомольця, будинок 81, квартира 4, ідентифікаційний код 23124868) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Паркове місто 45" (04114, місто Київ, вулиця Вишгородська, будинок 45, ідентифікаційний код 43020617) 18 149,83 грн (вісімнадцять тисяч сто сорок дев`ять гривень 83 копійки) основного боргу, три проценти річних у розмірі 400,67 грн (чотириста гривень 67 копійок), інфляційні втрати у розмірі 2 788,58 грн (дві тисячі сімсот вісімдесят вісім гривень 58 копійок), 2 270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок) судового збору та 2 880,00 грн (дві тисячі вісімсот вісімдесят гривень 00 копійок) витрат на правову допомогу.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СУДДЯ ВІКТОРІЯ ДЖАРТИ