ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"03" березня 2023 р. Справа № 903/51/21

Суддя Північно-західного апеляційного господарського суду Грязнов В.В., перевіривши матеріали апеляційної скарги Смідинської сільської ради на рішення господарського суду Волинської області від 17.01.2023, повний текст якого складено 25.01.2023, у справі №903/51/21 (суддя Дем`як В.М.)

за позовом: Заступника керівника Волинської обласної прокуратури в інтересах держави,

в особі Волинської обласної державної адміністрації

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Державне підприємство Ковельське лісове господарство

до Смідинської сільської ради

Ковельської районної державної адміністрації

Головного управління Держгеокадастру у Волинській області

про витребування земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Волинської області від 17.01.2023 у справі №903/51/21 задоволено позов Заступника керівника Волинської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Волинської обласної державної адміністрації до Смідинської сільської ради, Ковельської районної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Державного підприємства "Ковельське лісове господарство" про витребування у влас-ність держави з незаконного володіння Смідинської сільської ради земельну ділянку, кадастровий номер :02:000:9804, площею 6, 9484 га.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Смідинська сільська рада подала скаргу до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення госпо-дарського суду Волинської області від 17.01.2023 та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору та у зв`язку з тим, що даний спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, оскільки правовідносини, що виникли у даній справі не пов`язані із здійсненням господарської діяльності між учасниками судового спору.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, перевіривши відповідність їх вимогам Гос-подарського процесуального кодексу України, суд встановив, що апеляційну скаргу належить залишити без руху.

Так, відповідно до ч.3 ст.258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно пп.4 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Згідно частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір підлягає сплаті в 1 розмірі прожитко-вого мінімуму для працездатних осіб, за подання позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Предметом даного позову виступає одна позовна вимога прокурора майнового характеру щодо витребування земельної ділянки у власність держави з незаконного володіння Смідинської сільської ради.

Статтею 181 Цивільного кодексу України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухо-мість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Відповідно до частини 1 статті 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Таким чином, позовні вимоги про витребування земельної ділянки у розумінні змісту зазначених статей є майновою вимогою, а тому ціна позову має визначатись вартістю майна земельної ділянки, яка є об`єктом позовних вимог.

Правова позиція, що судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов`язаннях (у тому числі в зв`язку з вимогами, заснованими на положеннях частини 5 статті 216, статті 1212 ЦК України тощо), як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру, викладена у постановах Верховного Суду від 28 травня 2019 року у справі №922/1992/18 та від 02 грудня 2020 року у справі №905/105/20.

Згідно частин 1, 2 статті 163 Господарського процесуального кодексу України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна, а у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, загальною сумою всіх вимог.

Як визначено ч.1 ст.79 Земельного кодексу України, земельна ділянка це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про Державний земельний кадастр", кадастровий номер це індивідуальна й унікальна для території України послідовність цифр і знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Кадастровий номер це неповторюваний на території України код земельної ділянки, що є індивідуальним для кожної та присвоюється з метою визначення форми власності, місця розташування, площі і цільового призначення.

Витребування земельної ділянки з певним кадастровим номером є самостійною позовною вимогою, оскільки кожна земельна ділянка є окремим об`єктом правовідносин.

Судом встановлено, що в матеріалах справи міститься наданий прокурором витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (т.3, арк.справи 133) та встановлено, що нормативно грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9804, площею 6, 9484 га становить 118759,25 грн. Виходячи із 1,5% вартості вказаної земельної ділянки, сума судового збору є нижчою за прожитковий мінімум на дату подання позову (2270,00 грн), відтак при сплаті судового збору за подання позову про її витребування необхідно було сплатити 2270,00 грн. Згідно платіжних доручень №940 від 16.04.2021 та №944 від 20.04.2021 (т.3, арк.справи 134-135), Прокурором при поданні заяви про зміну предмету позову, було сплачено 2270 грн судового збору.

Таким чином, сума судового збору за подання апеляційної скарги у даній справі становить 3405,00 грн та підлягає сплаті за платiжними реквiзитами для перерахування судового збору в гривнях, розміщеними на офіційній сторінці Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: https://nwag.court.gov.ua/sud4874/ gromadyanam/tax/.

Вбачається, що до матеріалів скарги не додано жодних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, не зазначено про їх існування і в тексті апеляційної скарги.

Як передбачено ст.260 ГПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1 ст.174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що Скаржником не дотримано вимог ст.258 ГПК України, що, відповідно до статті 260 ГПК України, є підставою для залишення без руху апеляційної скарги з наданням строку для усунення вказаних недоліків, а саме: надання суду доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Відповідно до ч.1 ст.174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

При цьому, суд звертає увагу, що у відповідності до приписів п.6 ст.260 ГПК України, питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарсько процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Смідинської сільської ради на рішення господарського суду Волинсь- кої області від 17.01.2023 у справі №903/63/21 залишити без руху.

2. Встановити скаржнику десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги: надання суду доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

3. Роз`яснити, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Грязнов В.В.