ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" лютого 2023 р. Справа № 5/530-03 (924/1244/20)

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі: головуючий суддя Яроцький А.М., суддя Субботіна Л.О., суддя Гладій С.В., при секретарі судового засідання Іщуку О.М. розглянувши матеріали справи

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Жмеринський завод "Сектор" в особі арбітражного керуючого Сокольвака Михайла Васильовича

до 1) Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області (правонаступник Жмеринської об`єднаної державної податкової інспекції у Вінницькій області)

2) Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (правонаступник Управління Пенсійного фонду в місті Жмеринка Вінницької області)

3) Управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області (правонаступник Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України)

4) Вінницького обласного центру зайнятості (правонаступник Жмеринського міськрайонного центру зайнятості)

5) Держави Україна в особі Державної казначейської служби України

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Лещенка Анатолія Михайловича

про стягнення 84 766,71 грн. незаконно перерахованих коштів, з яких:

47431,39 грн. з Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області;

35597,41 грн. з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області;

457,79 грн. з Управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області

1280,12 грн. з Жмеринського міськрайонного центру зайнятості;

поданої у межах справи №5/530-03

про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Жмеринський завод "Сектор"

Представники учасників провадження у справі:

від позивача - Сокольвак М.В.

від відповідача 5 - Сіргун О.В.

інші учасники - не з`явились.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 20.02.2023 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Процесуальні дії по справі, заяви, клопотання.

На розгляді у Господарському суді Хмельницької області перебуває справа за позовом Відкритого акціонерного товариства "Жмеринський завод "Сектор" в особі арбітражного керуючого Сокольвака Михайла Васильовича, м. Жмеринка до 1) Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області, м. Вінниця (правонаступник Жмеринської об`єднаної державної податкової інспекції у Вінницькій області) 2) Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, м. Вінниця (правонаступник Управління Пенсійного Фонду в місті Жмеринка Вінницької області) 3) Управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області, м. Вінниця (правонаступник Виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України) 4) Вінницького обласного центру зайнятості, м. Вінниця (правонаступник Жмеринського міськрайонного центру зайнятості) 5) Держави Україна в особі Державної казначейської служби України за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Лещенка Анатолія Михайловича (залучено ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.07.2021) про стягнення 84 766,71 грн. незаконно перерахованих коштів, з яких: 47431,39 грн. з Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області; 35597,41 грн. з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області; 457,79 грн. з Управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області; 1280,12 грн. з Жмеринського міськрайонного центру зайнятості, подана у межах справи 15/530-03( 924/1244/20) про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Жмеринський завод "Сектор".

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 29.04.2021 у справі №5/530-03 (924/1244/20), у позові ВАТ "Жмеринський завод "Сектор" в особі арбітражного керуючого Сокольвака Михайла Васильовича до відповідачів про стягнення 84 766,71 грн. незаконно перерахованих коштів відмовлено. Стягнуто з ВАТ "Жмеринський завод "Сектор" в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 2 102,00 грн.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.10.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Господарського суду Хмельницької області від 29.04.2021 у справі №5/530-03 (924/1244/20) залишено без задоволення, рішення Господарського суду Хмельницької області від 29.04.2021 у справі № 5/530-03 (924/1244/20) залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 30.08.2022 у справі №5/530-03(924/1244/20) касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 29.04.2021 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.10.2021 у справі № 5/530-03 (924/1244/20) скасовано. Справу №5/530-03(924/1244/20) направлено на новий розгляд до Господарського суду Хмельницької області.

У вказаній постанові від 30.08.2022 Верховний Суд вказав, що судами допущено неповне з`ясування фактичних обставин, та не досліджено докази, які мають значення для правильного вирішення справи. Не з`ясувавши відповідних обставин, не дослідивши пов`язані з ними докази, попередні судові інстанції допустили порушення норм процесуального права, а саме статей 13, 86, частини п`ятої статті 236 ГПК України, щодо повного та всебічного дослідження обставин, доказів та аргументів сторін, що мають значення для правильного розгляду заяви ліквідатора ВАТ "Жмеринський завод "Сектор" арбітражного керуючого Сокольвака М.В. про стягнення безпідставно перерахованих грошових коштів. Верховний Суд також звернув увагу, що суди першої та апеляційної інстанції не звернули уваги та не дослідили саму суть кредиторських вимог по кожному з відповідачів (податки, збори інші нарахування), а також не встановили рахунків за кодом класифікації та фактичного отримувача грошових коштів перерахованих арбітражним керуючим Лещенком А.М. у погашення кредиторської заборгованості.

Ухвалою від 21.10.2022 справу №5/530-03(924/1244/20) прийнято до розгляду колегією суддів у складі: головуючий суддя Яроцький А.М., суддя Субботіна Л.О., суддя Гладій С.В., підготовче засідання у справі призначено на 10:00 год. 09.11.2022 року.

27.10.2022 на адресу суду надійшла заява кредитора у справі №5/530-03(924/1244/20), - громадянина ОСОБА_2 про участь у судовому засіданні 09.11.2022 р. в режимі відеоконференції, забезпечення проведення якого доручити Жмеринському міськрайоному суду.

Ухвалою суду від 28.10.2022 встановлено, що у Господарському суду Хмельницькій області відсутня можливість провести судове засідання у справі №5/530-03(924/1244/20) в режимі відеоконференції, у зв`язку з призначенням судових засідань у інших справах з 10:00 год. по 11:00 год. 09.11.2022 року, з огляду на що, у задоволенні заяви ОСОБА_2 про участь в судовому засіданні у справі в режимі відеоконференції відмовлено.

02.11.2022 на адресу суду надійшли заяви: кредитора у справі №5/530-03, Вінницького обласного центру зайнятості (відповідач у справі №5/530-03(924/1244/20) та арбітражного керуючого Сокольвака М.В. про участь у судовому засіданні 09.11.2022 в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 07.11.2022 у задоволенні заяв кредитора - Вінницького обласного центру зайнятості та арбітражного керуючого Сокольвака М.В. про участь в судовому засіданні у справі №5/530-03(924/1244/20), призначеному на 10:00 год. 09.11.2022, в режимі відеоконференції відмовлено.

02.11.2022 на адресу суду від ГУ ДПС у Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву з клопотанням про застосування позовної давності при вирішенні спору.

Окремо, 02.11.2022 на адресу суду надійшла заява кредитора у справі №5/530-03(924/1244/20) громадянина ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи та участь у наступному судовому засіданні в режимі відеоконференції, забезпечення проведення якого просить доручити Жмеринському міськрайоному суду.

08.11.2022 на адресу суду від представника ГУ Пенсійного фонду України у Вінницькій області надійшли письмові пояснення щодо позовної заяви.

08.11.2022 на адресу суду надійшла заява арбітражного керуючого Сокольвака М.В. про відкладення розгляду справи та участь у наступному судовому засіданні в режимі відеоконференції через систему електронний суд.

Окрім того, 08.11.2022 повторно надійшла заява Вінницького обласного центру зайнятості про участь у судовому засіданні 09.11.2022 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 09.11.2022 підготовче засідання у справі №5/530-03(924/1244/20) відкладено на 23.11.2022. Підготовче засідання, яке відбудеться об 11:00 год. 23.11.2022, ухвалено провести в режимі відеоконференції у приміщенні Господарського суду Хмельницької області. Доручено Жмеринському міськрайонному суду забезпечити проведення підготовчого засідання у справі в режимі відеоконференції в приміщенні Жмеринського міськрайонного суду за участю ОСОБА_2 . Також зазначеною ухвалою підготовче засідання в режимі відеоконференції постановлено провести за допомогою системи "EasyCon" поза межами приміщення суду за участю арбітражного керуючого Сокольвака М.В. та представника Вінницького обласного центру зайнятості - Мучички Андрія Володимировича.

14.11.2022 на електронну адресу суду надійшло клопотання Головного управління ДПС у Вінницькій області про розгляд справи без участі представника кредитора.

18.11.2022 до суду надійшло клопотання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про участь у судовому засіданні 23.11.2022 в режимі відеоконференції, забезпечення проведення якого доручити Господарському суду Вінницької області.

Ухвалою суду від 21.11.2022 у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, про участь в судовому засіданні у справі №5/530-03(924/1244/20), призначеному на 11:00 год. 23.11.2022, в режимі відеоконференції відмовлено.

21.11.2022 на електронну адресу суду надійшли заперечення арбітражного керуючого (ліквідатора) Сокольвака М.В. на пояснення Пенсійного фонду України у Вінницькій області на позовну заяву про стягнення незаконно перерахованих коштів в сумі 84766,71 грн. у справі №5/530-03 про банкрутство ВАТ "Жмеринський завод "Сектор".

22.11.2022 на електронну адресу суду від кредитора ОСОБА_2 надійшла заява Вх.№50-22/6583/22, відповідно до змісту якої останній просить суд: "1. Взяти до уваги зміст викладеного в цих додаткових поясненнях щодо заяви ОСОБА_2 про залучення держави Україна до даної справи. 2. Взяти до уваги Постанову КМ України №227 від 06.03.2019 року "Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України", якою встановлені основи діяльності даного фіскального органу. 3. Взяти до уваги зміст постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 641/8857/17 (провадження № 14-514цс19), в якій вказано, що держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин (частина перша статті 167 ЦК України)."

Також 22.11.2022 на електронну адресу суду від кредитора ОСОБА_2 надійшло клопотання Вх.№05-22/6584/22, де останній просить суд: "Постановити судове рішення, на підставі якого Господарський суд Хмельницької області відходить від правових позицій Верховного Суду та не враховує вказані постанови Верховного Суду до уваги в цій справі щодо участі в цій справі держави Україна. Та даним судом ґрунтовно не беруться до уваги і висновки, що викладені у постанові ВП ВС від 04.09.2018 по справі №823/2042/16 (провадження №11-377апп18), яким сформульовано кілька важливих тез щодо самовідступу."

Судом в підготовчому засіданні 23.11.2022 взято до уваги викладене у заяві кредитора ОСОБА_2 . Вх.№50-22/6583/22 від 22.11.2022 та роз`яснено останньому зміст статті 48 Господарського процесуального кодексу України. Щодо клопотання ОСОБА_2 . Вх.№05-22/6584/22 від 22.11.2022 судом роз`яснено останньому положення статті 185 Господарського процесуального кодексу України та вказано, що суд надасть оцінку обставинам, викладеним у вказаному клопотанні під час слухання справи по суті.

Ухвалою суду від 23.11.2022 було відкладено підготовче засідання у справі на 14 год. 00 хв. "07" грудня 2022 року, зобов`язано Головне управління Державної податкової служби у Вінницькій області надати суду докази надіслання на адреси інших учасників у справі копії відзиву від 01.11.2022 у справі №5/530-03(924/1244/20) з доданими документами у строк до 30.11.2022, встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області від 01.11.2022 до 05.12.2022, копію якої направити учасникам провадження, докази про що надати суду. Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України у Вінницькій області строк для подання заперечень на заперечення арбітражного керуючого Сокольвака М.В. від 21.11.2022 щодо пояснень Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на позовну заяву про стягнення незаконно перерахованих коштів в сумі 84766,71 у справі 5/530-03 до 05.12.2022, копії яких направити учасникам провадження, докази про що надати суду. Зобов`язано арбітражного керуючого Сокольвака М.В. надати суду докази надіслання Головному управлінню Пенсійного фонду України у Вінницькій області заперечень на заяву Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 07.11.2022 у строк до 30.11.2022. Встановлено іншим учасникам провадження у справі №5/530-03(924/1244/20) строк для подання письмових пояснень у справі, щодо поданих учасниками провадження у справі заяв по суті справи, до 05.12.2022, копії яких направити учасникам провадження, докази про що надати суду.

28.11.2022 на адресу суду надійшла заява кредитора у справі №5/530-03(924/1244/20) Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про участь у судовому засіданні 07.12.2022 в режимі відеоконференції, забезпечення проведення якого доручити Господарському суду Вінницької області.

29.11.2022 на адресу суду від арбітражного керуючого надійшло клопотання про проведення судового засідання 07.12.2022 у справі №5/530-02(924/1244/20) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та системи відеоконференцзв`язку EasyСon, а також від кредитора у справі №5/530-03 громадянина ОСОБА_2 надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, забезпечення проведення якого доручити Жмеринському міськрайонному суду.

29.11.2022 Головним управлінням ДПС у Вінницькій області направлено на електронну адресу суду клопотання про долучення доказів.

30.11.2022 на електронну адресу суду від Головного управління ПФУ у Вінницькій області надійшли заперечення на заперечення арбітражного керуючого (ліквідатора) ВАТ Жмеринський завод "Сектор" Сокольвака М.В. від 21.11.2022.

01.12.2022 на електронну адресу суду від арбітражного керуючого (ліквідатора) Сокольвака М.В. надійшло клопотання про залучення співвідповідача держави Україна, в особі Державної казначейської служби України, продовження строку підготовчого засідання у справі та заперечення на пояснення ГУ ДПС у Вінницькій області на позовну заяву про стягнення незаконно перерахованих коштів в сумі 84766,71 грн. у справі №5/530-03 про банкрутство ВАТ "Жмеринський завод "Сектор" від 01.11.2022.

Ухвалою суду від 05.12.2022 клопотання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 28.11.2022, клопотання арбітражного керуючого Сокольвака М.В. та заяву громадянина ОСОБА_2 від 29.11.2022 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено. Судове засідання, яке відбудеться о 14:00 год. 07 грудня 2022 року у справі №5/530-03(924/1244/20), ухвалено провести в режимі відеоконференції у приміщенні Господарського суду Хмельницької області за адресою: м. Хмельницький, Майдан Незалежності, 1. Доручено Господарському суду Вінницької області та Жмеринському міськрайонному суду забезпечити проведення судового засідання у справі №5/530-03(924/1244/20) призначеного на 14:00 год. 07 грудня 2022 року, в режимі відеоконференції в приміщеннях Господарсько суду Вінницької області та Жмеринського міськрайонного суду. Судове засідання в режимі відеоконференції ухвалено провести за допомогою системи "EasyCon" поза межами приміщення суду за участю арбітражного керуючого Сокольвака Михайла Васильовича.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Яроцького А.М. у період з 05.12.2022 по 09.12.2022, судове засідання у справі №5/530-03(924/1244/20) призначене на 07.12.2022 не відбулось.

12.12.2022 на адресу суду надійшла заява кредитора у справі №5/530-03(924/1244/20) Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про участь у наступному судовому засіданні в режимі відеоконференції, забезпечення проведення якого доручити Господарському суду Вінницької області.

Ухвалою суду від 13.12.2022 продовжено строк підготовчого провадження у справі №5/530-03(924/1244/20) на 30 днів та призначено підготовче засідання на 15:30 год. 27 грудня 2022 року в режимі відеоконференції у приміщенні Господарського суду Хмельницької області. Доручено Господарському суду Вінницької області та Жмеринському міськрайонному суду забезпечити проведення підготовчого засідання у справі №5/530-03(924/1244/20), призначеного на 15:30 год. 27 грудня 2022 року, в режимі відеоконференції в приміщеннях Господарсько суду Вінницької області за участю представника Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області - Главацької Вікторії та Жмеринського міськрайонного суду за участю громадянина ОСОБА_2 Окрім того, ухвалено підготовче засідання в режимі відеоконференції провести за допомогою системи "EasyCon" поза межами приміщення суду за участю арбітражного керуючого Сокольвака Михайла Васильовича.

Судове засідання по справі №5/530-03(924/1244/20), призначене на 15:30 год. 27 грудня 2022 року, не відбулось, у зв`язку з оголошенням у зазначений час на території України повітряної тривоги, яка згідно з даними активної карти повітряних тривог (сайту https://alerts.in.ua) на території Хмельницької області 27.12.2022 тривала 1 год. 45 хв. з 14:42 год. по 16:28 год.

Ухвалою суду від 28.12.2022 підготовче засідання у справі №5/530-03(924/1244/20) було призначено на 14:30 год. 04 січня 2023 року в режимі відеоконференції у приміщенні Господарського суду Хмельницької області за допомогою системи "EasyCon" поза межами приміщення суду за участю арбітражного керуючого Сокольвака Михайла Васильовича, а також доручено Господарському суду Вінницької області та Жмеринському міськрайонному суду забезпечити проведення підготовчого засідання у справі №5/530-03(924/1244/20), призначеного на 14:30 год. 04 січня 2023 року, в режимі відеоконференції за участю представника Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області - Главацької Вікторії та громадянина ОСОБА_2

04.01.2023 ОСОБА_2 в системі "Електронний суд" сформовано заяву про надання пояснень в межах судової справи, де кредитор просить суд взяти до уваги викладене у мотивувальній частині даної заяви.

Ухвалою суду від 04.01.2023 задоволено клопотання позивача Вх.05-06/804/22 від 01.12.2022 та залучено до участі у справі №5/530-03(924/1244/20) в якості співвідповідача Державу Україна в особі Державної казначейської служби України (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6, ), підготовче засідання у справі №5/530-03(924/1244/20) відкладено на 14:30 год. 11 січня 2023року.

05.01.2023 кредитором у справі №5/530-03 ОСОБА_2 в системі "Електронний суд" сформовано заяву про участь у судовому засіданні 11.01.2023 в режимі відеоконференції, забезпечення проведення якого доручити Жмеринському міськрайонному суду.

Ухвалою суду від 09.01.2023 клопотання громадянина ОСОБА_2 від 05.01.2023 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено, судове засідання, яке відбудеться о 14:30 год. 11 січня 2023 року у справі №5/530-03(924/1244/20), ухвалено провести в режимі відеоконференції у приміщенні Господарського суду Хмельницької області, доручено Жмеринському міськрайонному суду забезпечити проведення судового засідання у справі №5/530-03(924/1244/20), призначеного на 14:30 год. 11 січня 2023 року, в режимі відеоконференції в приміщенні Жмеринського міськрайонного суду за участю ОСОБА_2 .

Судом у підготовчому засіданні 11.01.2023 постановлено ухвалу, з занесенням до протоколу судового засідання, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 15:00 год. 18.01.2023, призначення судового засідання у справі в режимі відеоконференції за участю громадянина ОСОБА_2 , доручення Жмеринському міськрайонному суду забезпечити проведення судового засідання у справі №5/530-03(924/1244/20) призначеного на 15:00 год. 18.01.2023, в режимі відеоконференції в приміщенні суду, задоволення клопотання арбітражного керуючого Сокольвака М.В. про участь у наступному судовому засіданні у справі в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 12.01.2023 повідомлено відсутніх учасників процесу про дату наступного засідання у справі.

13.01.2023 кредитором у справі №5/530-03 ОСОБА_2 в системі "Електронний суд" сформовано заяву про участь у судовому засіданні 18.01.2023 в режимі відеоконференції, забезпечення проведення якого доручити Жмеринському міськрайонному суду.

17.01.2023 на електронну адресу суду від Державної казначейської служби України надійшов відзив на позовну заяву.

18.01.2023 кредитором у справі №5/530-03 ОСОБА_2 в системі "Електронний суд" сформовано заяву про винесення окремої ухвали суду, де останній просить суд, керуючись ст. 116, 117 КЗпП та ч. 1, 5-7, 11 ст. 246 ГПК України, за наслідками розгляду даної справи, на підставі виявленої та встановленої судом навмисної шкоди, що завдана банкруту з боку ліквідатора ВАТ "Жмеринського заводу "Сектор" Лещенко А.М. та членів комітету кредиторів ВАТ "Жмеринського заводу "Сектор", які, як вважає ОСОБА_2 , навмисно порушили норми законодавства в даній справі, що призвело до значних витрат бюджетних коштів, постановити окрему ухвалу суду та спрямувати її до Вінницької обласної прокуратури.

Суд, розглянувши подану кредитором у справі №5/530-03 ОСОБА_2 заяву від 18.01.2023, не вбачає підстав для постановляння окремої ухвали по справі, а тому вважає за належне відмовити у задоволенні такої заяви ОСОБА_2 .

Також 18.01.2023 кредитором у справі №5/530-03 ОСОБА_2 в системі "Електронний суд" сформовано пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

У судовому засіданні 18.01.2023 постановлено ухвалу, з занесенням до протоколу судового засідання, про продовження Державній казначейській службі України строку для подання відзиву на позовну заяву, оголошення в судовому засіданні по розгляду справи по суті перерви на 14:00 год. 01.02.2023, задоволення клопотань арбітражного керуючого Сокольвака М.В. та громадянина ОСОБА_2 про призначення судового засідання у справі в режимі відеоконференції та доручення Жмеринському міськрайонному суду забезпечити проведення судового засідання у справі №5/530-03(924/1244/20) призначеного на 14:00 год. 01.02.2023, в режимі відеоконференції в приміщенні суду.

Ухвалою суду від 18.01.2023 повідомлено відсутніх учасників процесу про дату наступного засідання у справі.

31.01.2023 кредитором у справі №5/530-03 ОСОБА_2 в системі "Електронний суд" сформовано додаткові пояснення у справі.

У судовому засіданні 01.02.2023 постановлено ухвалу, з занесенням до протоколу судового засідання, про оголошення в судовому засіданні по розгляду справи по суті перерви на 10:30 год. 08.02.2023, задоволення клопотань арбітражного керуючого Сокольвака М.В. та громадянина ОСОБА_2 про призначення судового засідання у справі в режимі відеоконференції та доручення Жмеринському міськрайонному суду забезпечити проведення судового засідання у справі №5/530-03(924/1244/20), призначеного на 10:30 год. 08.02.2023, в режимі відеоконференції в приміщенні суду.

Ухвалою суду від 02.02.2023 повідомлено відсутніх учасників процесу про дату наступного засідання у справі.

07.02.2023 кредитором у справі №5/530-03 ОСОБА_2 в системі "Електронний суд" сформовано додаткові пояснення у справі.

У судовому засіданні 08.02.2023 постановлено ухвалу, з занесенням до протоколу судового засідання, про оголошення в судовому засіданні по розгляду справи по суті перерви на 15:30 год. 20.02.2023, задоволення клопотань арбітражного керуючого Сокольвака М.В. та громадянина ОСОБА_2 про призначення судового засідання у справі в режимі відеоконференції та доручення Жмеринському міськрайонному суду забезпечити проведення судового засідання у справі №5/530-03(924/1244/20), призначеного на 15:30 год. 20.02.2023, в режимі відеоконференції в приміщенні суду.

Ухвалою суду від 08.02.2023 повідомлено відсутніх учасників процесу про дату наступного засідання у справі.

В судовому засіданні 20.02.2023 арбітражним керуючим Сокольваком М.В. повідомлено суд, що ним при написанні позовної заяви допущено описку стосовно позовних вимог про стягнення 475,79 грн. з Управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області, а тому позивач просить суд стягнути з Управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області 457,79 грн.

Судом в судовому засіданні 20.02.2023 враховано пояснення позивача щодо допущеної описки, уточнено позовні вимоги, а тому надалі предметом розгляду у справі до Управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області становлять вимоги позивача про стягнення 457,79 грн. За наслідками прийнятого уточнення сума загальних позовних вимог у справі становить 84 766,71 грн.

Виклад позицій учасників судового процесу.

Відкрите акціонерне товариство "Жмеринський завод "Сектор" в особі арбітражного керуючого Сокольвака Михайла Васильовича звернулося до Господарського суду Хмельницької області з позовом про стягнення з відповідачів 84 766,71 грн незаконно перерахованих коштів, з яких: 47431,39 грн з Головного Управління Державної Податкової Служби у Вінницькій області, 35597,41 грн з Головного Управління Пенсійного Фонду України у Вінницькій області, 457,79 грн з Управління Виконавчої дирекції Фонду Соціального Страхування України у Вінницькій області, 1280,12 грн з Жмеринського міськрайонного центру зайнятості.

В обґрунтування позову арбітражний керуючий посилається на те, що ліквідатором ВАТ "Жмеринський завод "Сектор" Лещенком A.M. кошти в сумі 84 766,71 грн. були спрямовані на часткове задоволення вимог кредиторів третьої черги та не задоволення вимог кредитора по заробітній платі на суму 6808,15 грн. Вказані обставини неправомірних дій ліквідатора Лещенка A.M. встановлені ухвалою Господарського суду Вінницької області від 07.06.2016 у справі № 5/530-03, яка залишена без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 18.11.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 28.02.2017, що є підставою для звернення до суду про стягнення з кредиторів третьої черги, на рахунки яких були перераховані кошти, безпідставно збережених коштів в сумі 84766,71 грн.

Вказує, що кошти в сумі 84766,71 грн були перераховані кредиторам третьої черги, а саме: ВД ФСССНВ у Жмеринському районі - 475,79 грн (платіжне доручення №35 від 13.10.2004); Жмеринському міськрайонному центру зайнятості - 1280,12 грн (платіжне доручення №24 від 07.04.2005, платіжне доручення №86 від 15.12.2004, платіжне доручення №78 від 04.11.2004, платіжне доручення №33 від 13.10.2004, платіжне доручення №64 від 27.09.2004, платіжне доручення №13 від 20.08.2004); Управлінню ПФУ у м. Жмеринка - 35597,41 грн (платіжне доручення №73 від 19.11.2004, платіжне доручення №16 від 20.08.2004, платіжне доручення №39 від 07.04.2005, платіжне доручення №7 від 07.04.2005, платіжне доручення №89 від 15.12.2004, платіжне доручення №84 від 04.11.2004, платіжне доручення №36 від 13.10.2004, платіжне доручення №67 від 27.09.2004); Жмеринській ОДПІ - 47431,39 грн (платіжне доручення №81 від 31.10.2005, платіжне доручення №10 від 31.03.2005, платіжне доручення №95 від 28.12.2004, платіжне доручення №74 від 19.11.2004, платіжне доручення №75 від 19.11.2005, платіжне доручення №28 від 13.10.2004, платіжне доручення №23 від 17.09.2004, платіжне доручення №7 від 19.08.2004, платіжне доручення №5 від 19.07.2004, платіжне доручення №76 від 24.11.2004).

Крім того позивач зазначив, що арбітражним керуючим Лещенко A.M. здійснювались повноваження ліквідатора ВАТ "Жмеринський завод "Сектор" з 23.01.2004 по 12.09.2006 Повноваження ліквідатора за період з 06.05.2009 по 28.01.2011 виконувались арбітражним керуючим Морозовим М.В., а з 28.01.2011 по 08.08.2012 арбітражним керуючим Слободяном В.М., з 08.08.2012 по даний час арбітражним керуючим Сокольваком М.В. З даних звіту ліквідатора Лещенка А.М., поданого до Господарського суду Вінницької області в серпні 2006 року, слідує, що під час ліквідаційної процедури було проведено інвентаризацію майна, виявлене майно було сформовано в ліквідаційну масу, визначення вартості майна проведено залученими спеціалістами (ПП "Профіт", ТОВ "Подільський центр землі", ТОВ "Медінтеграція ЛТД", СПД Байда Т.А., ПІКП фірма "Авбай"), проведено реалізацію майна, здійснено розподіл коштів, які надійшли від реалізації майна на погашення вимог кредиторів згідно реєстру вимог кредиторів, тощо. Зокрема, за даними проведеної ліквідатором інвентаризації активи підприємства склали будівлі та споруди: згідно даних бухобліку (тис.грн.) 4575,9, фактично (тис. грн.) 4575,9, інші матеріальні активи: згідно даних бухобліку (тис.грн.) 907,7, фактично (тис.грн.) 892,6. Визначення вартості ліквідаційної маси проводилось залученими спеціалістами: ПП "Профіт" згідно договору №210 від 21.09.2004, ТОВ "Подільський центр землі" згідно договору №87 від 30.06.2004, ТОВ "Медінтеграція ЛТД" згідно договору №375 від 17.08.2004, договору №359 від 14.06.2005, договору №9-04 від 01.09.2004, договору №17-04 від 01.12.2004, договору №12/01-04 від 01.09.2004, договору №10-05 від 20.06.2005, ПІКП фірма "Авбай" згідно договору №33-05 від 05.10.2005, договору №35-05 від 13.10.2005.

Як зазначив позивач, за даними попереднього ліквідатора Лещенко A.M. згідно зі звітом та матеріалами справи, наданими представником арбітражного керуючого Лещенко A.M. поясненнями, від реалізації майна на ліквідаційний рахунок підприємства надійшли кошти в сумі 692464,60 грн. Також на ліквідаційний рахунок надійшли кошти від повернення гарантійного внеску 153,72 грн, ФСС з ТВП перераховано кошти для виплати допомоги 1470,11 грн, відсотки за користування коштами на рахунку 728,72 грн, перераховано залишок коштів на ліквідаційний рахунок при закритті поточного 645,00 грн. Всього надійшло коштів на ліквідаційний рахунок протягом всієї процедури 695462,15 грн, які ліквідатором Лещенком A.M. були направлені на погашення вимог кредиторів, з яких: погашення вимог першої черги - 517174,26 грн; погашення вимог другої черги - 93467,64 грн; погашення вимог третьої черги 84766,71 грн /т.1 а.с. 1-7/.

Також позивачем разом з позовом подано клопотання про поновлення строку позовної давності при прийнятті до розгляду позовної заяви, в обґрунтування якого зазначив про поважність причин пропуску строків, при цьому послався на ухвали Господарського суду Хмельницької області від 09.01.2020 та 19.10.2020 у справі №5/530-03.

Відповідач 3 управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області, у письмових поясненнях від 26.11.2020 зазначив, що вказані в позові кошти були сплачені кредиторам третьої черги, в тому числі ВД ФССНВ у Жмеринському районі в сумі 475,79 грн. (платіжне доручення №35 від 13.10.2004). Послався на обставини, встановлені постановою ВГСУ від 07.07.2015 по даній справі. Вважає, що в позовній заяві ліквідатора не вказано жодних поважних причин пропуску позовної давності, просить відзив в цій частині вважати клопотанням про застосування строків позовної давності. Зазначає, що на даний час ВАТ "Жмеринський завод "Сектор" не стоїть на обліку як страхувальник в Управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області та відповідно не може мати ніяких боргових зобов`язань перед Управлінням ВД ФССУ у Вінницькій області. Управління ВД ФССУ у Вінницькій області не залучено судом в якості кредитора у справі №5/530-03. З наведеного вбачається, що Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області не є кредитором відносно ВАТ "Жмеринський завод "Сектор" в розумінні Кодексу України з процедур банкрутства. Просить суд відмовити в задоволенні позову про стягнення з Управління Виконавчої дирекції Фонду Соціального Страхування України у Вінницькій області коштів в сумі 475,79 грн. Під час нового розгляду справи пояснень від відповідача 3 не надходило.

02.11.2022 на електронну адресу суду надійшов відзив на позовну заяву ГУ ДПС у Вінницькій області, де відповідач 1 заперечує проти задоволення позовної заяви та зазначає, що порядок та умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені регламентовано статтею 43 Податкового кодексу України. Вказує, що помилково сплачені грошові зобов`язання у позивача виникли у період з 2004 по 2005 роки, а тому встановлений ст. 43 ПК України термін на їх повернення закінчився. Зауважує, що ГУ ДПС у Вінницькій області не отримувало коштів від ВАТ Жмеринський завод "Сектор" у розмірі 47 431,39грн., оскільки такі кошти надходили на рахунок за кодом платежу 14010150 - податок на додану вартість та 1102850 - податок на прибуток підприємств. Стверджує, що ГУ ДПС у Вінницькій області здійснювало контроль за правильністю та своєчасністю надходження коштів у погашення боргу ВАТ Жмеринський завод "Сектор" за платіжними дорученнями, а не отримувало дані кошти для потреб ГУ ДПС у Вінницькій області. Вважає, що із обґрунтувань позовної заяви не вбачається посилань на положення жодного нормативно-правового акту, який надає можливість стягнути помилково сплачені податкові зобов`язання не з бюджету, а з податкового органу. Окрім того, відповідач 1 у зазначеному відзиві заявив про пропуск позивачем строку позовної давності для звернення з даним позовом до суду та зазначив, що предметом розгляду у даній справі суб`єктом звернення до суду (позивачем) є ВАТ Жмеринський завод "Сектор", а не арбітражний керуючий (ліквідатор), а тому для визначення перебігу строку позовної давності у цій справі слід враховувати, коли про порушене право міг дізнатися ВАТ Жмеринський завод "Сектор" в особі уповноваженого органу, а не ліквідатор Сокольвак М.В.

08.11.2022 на електронну адресу суду від представника ГУ ПФУ у Вінницькій області надійшли пояснення щодо позовної заяви, де відповідач 2 наголошує, що кошти в розмірі 35597,41 грн., які були спрямовані на погашення кредиторських вимог органу Пенсійного фонду - це суми відрахувань на сплату страхових внесків. Вказує, що дані кошти були зараховані на рахунок управління Пенсійного фонду України в м. Жмеринці як кредитора у вказаній справі. В подальшому, отримана сума в повному обсязі була спрямована на виплату пенсій пенсіонерам Вінницької області. Тобто, пояснює відповідач 2, вказані кошти були використані кредитором згідно вимог чинного законодавства України і на рахунках органів Пенсійного фонду України відсутні. Зауважує, що використання власних коштів для повернення їх на рахунок банкрута керівникові Головного управління забороняється Законом. Вважає, що враховуючи ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 19.10.2020, позивач Сокольвак М.В. мав би в першу чергу звернутись з позовною заявою про стягнення коштів з ліквідатора боржника Лещенка А.М., який задовольняв вимоги кредиторів з порушенням черговості, збитків, завданих таким порушенням. Окрім того, відповідач 2 у своїх поясненнях заявив про пропуск позивачем строку позовної давності для звернення з даним позовом до суду та зазначив, що предметом розгляду у даній справі суб`єктом звернення до суду (позивачем) є ВАТ Жмеринський завод "Сектор", а не арбітражний керуючий (ліквідатор), а тому для визначення перебігу строку позовної давності у цій справі слід враховувати коли про порушене право міг дізнатися ВАТ Жмериснький завод "Сектор" в особі уповноваженого органу, а не ліквідатор Сокольвак М.В.

21.11.2022 арбітражним керуючим - ліквідатором ВАТ "Жмеренський завод "Сектор" надіслано на електронну адресу суду заперечення на пояснення Пенсійного фонду України у Вінницькій області на позовну заяву, у яких ліквідатор виклав доводи та пояснення аналогічні позовній заяві.

30.11.2022 на адресу електронної пошти суду від відповідача 2 надійшли заперечення на заперечення арбітражного керуючого (ліквідатора) ВАТ "Жмеренський завод "Сектор" Сокольвака М.В. від 02.11.2022. У даних заперечення вказано, що Головне управління ПФУ у Вінницькій області не погоджується із позицією Сокольвака М.В. та вказує, що у своєму запереченні останній не взяв до уваги, що погашення вимог органу Пенсійного фонду відбувалось у період з 20.08.2004 по 07.04.2005, а вимоги кредитора ОСОБА_2 по заробітній платі та включення їх до 2-ої черги вимог кредиторів було визнано ухвалою Господарського суду Вінницької області від 09.02.2006. Тобто, пояснює представник відповідача 2, на момент визнання кредиторських вимог по заробітній платі (2 черга) вимоги 3-ої черги були частково погашені. Звертає увагу суду, що резолютивна частина ухвали Господарського суду Хмельницької області від 07.06.2016 не містить зобов`язань арбітражного керуючого Сокольвака М.В. стягнути кошти з кредиторів 3-ї черги на користь ОСОБА_2 . Вважає, що враховуючи ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 19.10.2020, позивач Сокольвак мав би в першу чергу звернутись з позовною заявою про стягнення з ліквідатора Лещенка А.М., який задовольняв вимоги кредиторів з порушенням черговості, збитків завданих таким порушенням.

01.12.2022 арбітражним керуючим - ліквідатором ВАТ "Жмеренський завод "Сектор" надіслано на електронну адресу суду заперечення на пояснення ГУ ДПС у Вінницькій області на позовну заяву від 01.11.2022, де Сокольвак М.В. зазначив, що факт неправомірних дій ліквідатора Лещенка А.М. по незаконному перерахуванню коштів в сумі 84766,71 грн. з порушенням норм закону встановлені ухвалою Господарського суду Вінницької області від 07.06.2016 року у справі №5/530-03, яка залишена без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 18.11.2016 року та постановою Вищого господарського суду України від 28.02.2017 року, і відповідно до положень п.4 ст.75 ГПК України не підлягає доказуванню. Зауважив, що посилання відповідача 2 є безпідставними, оскільки не враховують вище зазначені судові рішення, а також постанову Верховного Суду від 30.08.2022 року у справі №5/530-03(924/1244/20), в тому числі в частині відносно строків позовної давності.

17.01.2023 на електронну адресу суду від Державної казначейської служби України надійшов відзив на позовну заяву, де відповідач 5 зазначає, що Державна казначейська служба України та її територіальні органи лише виконують рішення суду про стягнення коштів відповідно до встановленого порядку, а не відповідають за зобов`язаннями державних органів та інших юридичних осіб. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог до Державної казначейської служби України у повному обсязі.

31.01.2023 кредитором у справі №5/530-03 ОСОБА_2 в системі "Електронний суд" сформовано додаткові пояснення у справі, де останній, враховуючи зміни внесені до Податкового кодексу України (статті 9) станом на 31.01.2023, просить суд до спірних відносин, що виникли із державою Україна в межах даної судової справи, застосовувати норми чинного законодавства, які діяли станом на 12.09.2006 року.

07.02.2023 кредитором у справі №5/530-03 ОСОБА_2 в системі "Електронний суд" сформовано додаткові пояснення у справі, у яких ОСОБА_2 просить суд в разі неможливості постановити судове рішення щодо стягнення коштів із Держави Україна, оскільки можливо відсутній механізм стягнення та повернення таких коштів, та із урахуванням правових позицій Верховного Суду по справі №5/530-03, відповідні кошти стягнути із фізичної особи (підприємця) Лещенка А.М. , який залучений до даної справи судом.

Присутній в судовому засіданні 20.02.2023 арбітражний керуючий Сокольвак М.В. підтримав позовні вимоги до відповідачів 1, 2, 4, 5, з підстав, викладених у позовній заяві та додаткових пояснення по справі. Стосовно позовних вимог про стягнення 475,79 грн. з Управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області зазначив, що ним при поданні позовної заяви допущено описку, з огляду на що просить визначити позовними вимогами до Управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області 457,79 грн.

Представник відповідача 5 в судовому засіданні 20.02.2023 проти задоволення позовних вимог заявлених в частині до Державної казначейської служби України заперечив з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву від 17.01.2023.

Представники відповідачів 1-4 та третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Лещенка А. М. в засідання суду 20.02.2023 не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином шляхом надіслання ухвали суду від 08.02.2023 на адреси електронної пошти відповідачів 1-4 та поштову адресу Лещенка А.М .

Окрім того, судом враховується, що 14.11.2022 на електронну адресу суду надійшло клопотання Головного управління ДПС у Вінницькій області про розгляд справи без участі представника кредитора.

Також судом приймається до уваги, що кредитор у справі №5/530-03 ОСОБА_2 був повідомлений про розгляд справи в попередньому засіданні суду в режим відеокнференцзв`язку, а 20.02.2023 останнім в системі "Електронний суд" сформовано клопотання, де ОСОБА_2 повідомляє про можливу відсутність в судовому засіданні 20.02.2023 в режимі відеоконференції, вказує, що повністю підтримує раніше подані ним пояснення у справі, а також просить врахувати зміст рішення Європейського суду з прав людини за позовом ОСОБА_2 до держави Україна, згідно якого визнано порушення прав останнього при невидачі йому заробітної плати в 2004-2006 роках.

Згідно ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судом враховується, що сторонам, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість щодо обґрунтування їх правової позиції по суті справи та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

Беручи до уваги приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, норми ч. ч. 1, 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті і суд розглядає справу за відсутності такого учасника, враховуючи той факт, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи та те, що у суду є всі необхідні матеріали (докази) для вирішення спору по суті, спір належить вирішити у відсутності представників відповідачів 1-4, третьої особи та кредитора у справі про банкрутство №5/530-03 ОСОБА_2 за матеріалами справи.

Обставини, які є предметом доказування у справі, та докази, якими сторони підтверджують або спростовують їх наявність.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 03.10.2003 порушено провадження у справі №5/530-03 про банкрутство ВАТ "Жмеринський завод "Сектор" за заявою Управління Пенсійного фонду України в місті Жмеринці за загальною процедурою відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону України №2343-ХІІ, до внесення змін Законом України №4212-VІ від 22.12.2011, тобто до 19.01.2013).

За результатами розгляду справи в попередньому засіданні Господарський суд Вінницької області ухвалою від 21.01.2004 визнав вимоги кредиторів до боржника та затвердив реєстр вимог кредиторів ВАТ "Жмеринський завод "Сектор" на загальну суму 800 626,95 грн, з яких:

Друга черга: заробітна плата працівників - 85 827,63 грн;

Третя черга: Управління ПФУ у м. Жмеринці - 255 955,34 грн; ВД ФССНВ у Жмеринському районі - 1 661,59 грн; Жмеринський міськрайонний центр зайнятості - 10 366,99 грн; Жмеринська ОДПІ - 409 828,87 грн;

Четверта черга: ПП "Монтажсервіс" - 1 665,47 грн; Обласна організація профспілки працівників радіоелектроніки та машинобудування - 4 391,09 грн; СО "Жмеринські ЕМ" ВАТ "АК Вінницяобленерго" - 196 103,22 грн; Жмеринський відокремлений підрозділ водопровідно каналізаційного господарства ВОКПВ ВКУ "Вінницяводоканал" - 2 062,54 грн; ВД ФССНВ у Жмеринському районі з сумою 561,54 грн; Управління ПФУ у м. Жмеринка з сумою 313031,06 грн;

Шоста черга (пеня, штрафи, неустойка): Управління ПФУ у м. Жмеринка з сумою 14 800,92 грн; Жмеринська ОДПІ з сумою 11 221,77 грн; Жмеринський міськрайонний центр зайнятості з сумою 1 694,09 грн.

Постановою Господарського суду Вінницької області від 23.01.2004 ВАТ "Жмеринський завод "Сектор" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Лещенко А.М.

Під час ліквідаційної процедури ухвалами Господарського суду Вінницької області від 02.09.2004, від 29.11.2005 визнано поточними кредиторами ВД ФССНВ у Жмеринському районі на загальну суму 435 828,86 грн, а ухвалою від 31.06.2006 УПФУ у м. Жмеринці на суму 313031,06 грн.

Строк ліквідаційної процедури ВАТ "Жмеринський завод "Сектор" неодноразово продовжувався.

У період з 19.07.2004 по 19.11.2005 ВАТ "Жмеринський завод "Сектор" перераховано кошти (за кодом бюджетної класифікації 14010100) загалом 47 431,39 грн, що підтверджується платіжними дорученнями: №5 від 19.07.2004 на суму 153,00 грн, №7 від 19.08.2004 на суму 77,00 грн, №23 від 17.09.2004 на суму 3 000,00 грн, №28 від 13.10.2004 на суму 4062,39 грн, №74 від 19.11.2004 на суму 17 500,00 грн, №76 від 24.11.2004 на суму 43,00 грн, №95 від 28.12.2004 на суму 5 096,00 грн, №10 від 31.03.2005 на суму 7 000,00 грн, №81 від 31.10.2005 на суму 10 000,00 грн, №75 від 19.11.2005 на суму 500,00 грн, (призначення - "оплата ПДВ" та "податок на прибуток").

У період з 20.08.2004 по 12.04.2005 ВАТ "Жмеринський завод "Сектор" перераховано до Управління Пенсійного фонду України м. Жмеринка кошти (за кодом бюджетної класифікації 50020100) загалом 35597,41 грн, що підтверджується платіжними дорученнями: №16 від 20.08.2004 на суму 1629,52 грн, №67 від 27.09.2004 на суму 1120,83 грн, №36 від 13.10.2004 на суму 4688,26 грн, №84 від 04.11.2004 на суму 7244,70 грн, №73 від 17.11.2004 на суму 13802,00 грн, №89 від 15.12.2004 на суму 1952,42 грн, №39 від 07.04.2005 на суму 1800,64 грн, №27 від 12.04.2005 на суму 3359,04 грн (призначення - "відшкодування пільгових пенсій по списку №2" "збір на держпенсстрахування 32%").

У період з 20.08.2004 по 07.04.2005 ВАТ "Жмеринський завод "Сектор" перераховано (за кодом бюджетної класифікації 50030100) загалом 1280,12 грн, що підтверджується платіжними дорученнями: №13 від 20.08.2004 на суму 96,75 грн, №64 від 27.09.2004 на суму 66,14 грн, №33 від 13.10.2004 на суму 278,77 грн, №78 від 04.11.2004 на суму 430,15 грн, №86 від 15.12.2004 на суму 101,96 грн, №24 від 07.04.2005 на суму 106,91 грн, №23 від 07.04.2005 на суму 199,44 грн, (призначення - "відрахування по безробіттю 1,9%").

Згідно з платіжним дорученням №35 від 13.10.2004 ВАТ "Жмеринський завод "Сектор" перераховано 457,79 грн за кодом бюджетної класифікації 50070000 (призначення - "страхові внески 3,12%" до фонду соціального страхування від нещасних випадків та профзахворювань, по заробітній платі).

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 09.02.2006 у цій справі визнано вимоги кредитора ОСОБА_2 по заробітній платі в розмірі 5 836,51 грн. та включено їх до другої черги реєстру вимог кредиторів, зобов`язано арбітражного керуючого (ліквідатора) внести відповідні зміни до реєстру вимог кредиторів.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 05.07.2013 у справі №5/530-03 зобов`язано ліквідатора банкрута Сокольвака М.В. внести зміни до реєстру вимог кредиторів боржника щодо вимог ОСОБА_2 , зазначивши загальну суму його вимог в розмірі 75 639,44 грн., уточнений реєстр вимог кредиторів надати суду.

Ухвалою суду від 19.08.2013 ліквідатора банкрута Сокольвака М.В. повторно зобов`язано внести зміни до реєстру вимог кредиторів боржника в частині збільшення кредиторських вимог ОСОБА_2 , а також зобов`язано виконати усі передбачені законом та постановою ВГСУ від 24.04.2012 у цій справі дії у ліквідаційній процедурі ВАТ "Жмеринський завод "Сектор", докази чого надати суду.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 07.06.2016 (залишена без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 18.11.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 28.02.2017) у справі №5/530-03 скаргу кредитора ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано незаконними дії арбітражного керуючого (ліквідатора) Лещенка А.М. під час виконання ним повноважень ліквідатора боржника по справі № 5/530-03, стосовно порушення черговості задоволення вимог кредиторів боржника в частині незадоволення вимог кредитора по заробітній платі ОСОБА_2 . В частині надання правової оцінки діяльності арбітражного керуючого (ліквідатора) ВАТ "Жмеринський завод "Сектор" Лещенка А.М. по результатам його діяльності із жовтня 2003 року по 12 вересня 2006 року та встановлення суми завданих збитків відмовлено.

З ухвали Господарського суду Хмельницької області від 09.01.2020 вбачається, що судом звернуто увагу кредитора ОСОБА_2 на те, що ухвалою Господарського суду Вінницької області від 07.06.2016 у справі № 5/530-03, залишеною без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 18.11.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 28.02.2017, встановлено, що сума 84766,71 грн. є коштами, які були спрямовані на часткове задоволення вимог кредиторів третьої черги та незадоволення вимог кредитора по заробітній платі на суму 6 808,15 грн. та може бути підставою для звернення ліквідатора боржника із відповідною заявою до суду про стягнення таких коштів з кредиторів третьої черги, на рахунки яких були перераховані кошти в розмірі 84 766,71 грн.

В ухвалі Господарського суду Хмельницької області від 19.10.2020 звернуто увагу ліквідатора на обставини щодо спрямування 84 766,71 грн. коштів на часткове задоволення вимог кредиторів третьої черги та незадоволення вимог кредитора по заробітній платі на суму 6 808,15 грн.; вказувалось на те, що це може бути підставою для звернення ліквідатора боржника із відповідною заявою до суду про стягнення таких коштів з кредиторів третьої черги, на рахунки яких були перераховані кошти в розмірі 84 766,71 грн.; зазначалось, що дій щодо стягнення таких коштів з кредиторів третьої черги, на рахунки яких були перераховані кошти в розмірі 84 766,71 грн., ліквідатор Сокольвак М.В. не здійснив, будь-яких аргументованих пояснень щодо причин невиконання вищенаведених ухвал та постанов судів не навів.

20.11.2020 ліквідатор ВАТ "Жмеринський завод "Сектор" арбітражний керуючий Сокольвак М.В. звернувся до суду з позовною заявою до Головного Управління Державної податкової служби у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області та Жмеринського міськрайонного центру зайнятості про стягнення з відповідачів 84766,71 грн незаконно перерахованих коштів, з підстав неправомірних дій ліквідатора Лещенка A.M. по перерахуванню коштів в сумі 84766,71 грн з порушенням норм закону, що встановлено ухвалою Господарського суду Вінницької області від 07.06.2016 у справі №5/530-03, яка залишена без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 18.11.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 28.02.2017.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Головне управління Державної податкової служби у Вінницькій області є правонаступником Жмеринської об`єднаної державної податкової інспекції у Вінницькій області, а ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 06.04.2021 замінено у справі №5/530-03 Головне управління ДПС у Вінницькій області () на Головне управління ДПС у Вінницькій області (код ЄДРПОУ ВП 44069150); Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області є правонаступником Управління Пенсійного фонду в місті Жмеринка Вінницької області; Управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області (, м. Вінниця, вул. Зодчих, 22) є правонаступником Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України; ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 06.04.2021 замінено у справі №5/530-03 Жмеринський міськрайонний центр зайнятості () на Вінницький обласний центр зайнятості ().

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду:

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а ч. 1 ст. 16 цього Кодексу визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Зазначені норми визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Особа, права якої порушено, може скористатися способом захисту свого права, який має відповідати встановленим законом і крім того, забезпечувати ефективний захист порушеного права.

Статтею 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Водночас, статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

На розширення цього положення Основного Закону в ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Верховною Радою України Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року (далі - Конвенція) гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом першим статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Устименко проти України" (заява № 32053/13).

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20 липня 2006 року (заяви № 29458/04 та № 29465/04) вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Як вказано у рішенні Конституційного Суду України №15-рп/2004 від 02.11.2004, верховенство права - це панування права в суспільстві. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Правову позицію щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України висловив у рішенні від 30.01.2003 № 3-рп/2003 у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора: "Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах."

Встановивши наявність порушеного права заявника, суд повинен при прийнятті рішення враховувати мету звернення його до суду та забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 18.10.2018 у справі №5/530-03.

Предметом розгляду даної справи є позов ліквідатора ВАТ "Жмеринський завод "Сектор" арбітражного керуючого Сокольвака Михайла Васильовича про стягнення, на підставі статті 1212 ЦК України, з відповідачів 84 766,71 грн. незаконно перерахованих коштів, з яких: 47 431,39 грн. з Головного Управління Державної податкової служби у Вінницькій області, 35 597,41 грн. з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, 475,79 грн. з Управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області, 1 280,12 грн. з Жмеринського міськрайонного центру зайнятості, в порядку статті 7 КУзПБ в межах справи про банкрутство ВАТ "Жмеринський завод "Сектор".

Підставою позову визначено те, що ліквідатором ВАТ "Жмеринський завод "Сектор" Лещенком A.M. кошти в сумі 84 766,71 грн були спрямовані на часткове задоволення вимог кредиторів третьої черги, внаслідок чого не задоволено вимоги кредитора другої черги ОСОБА_2 по заробітній платі на суму 6 808,15 грн.

Неправомірність дій ліквідатора Лещенка А.М. (порушення порядку задоволення вимог кредиторів відповідно до черговості, незадоволення ліквідатором вимог кредитора по заробітній платі ОСОБА_2 в сумі 6 808,15 грн) встановлено ухвалою Господарського суду Вінницької області від 07.06.2016 у справі № 5/530-03, яка залишена без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 18.11.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 28.02.2017.

Встановлено, що незаконне перерахування грошових коштів відбулося у період з 2004 по 2005 роки, під час дії Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство) в редакції Закону від 30.06.2004.

Так, відповідно до частини 1 статті 31 Закону про банкрутство кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів, у порядку, встановленому цією статтею:

1) у першу чергу задовольняються: вимоги, забезпечені заставою; виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі; витрати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що пов`язані з набуттям ним прав кредитора щодо банку, - у розмірі всієї суми відшкодування за вкладами фізичних осіб; витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді та роботою ліквідаційної комісії, у тому числі: витрати на оплату державного мита; витрати заявника на публікацію оголошення про порушення справи про банкрутство; витрати на публікацію в офіційних друкованих органах інформації про порядок продажу майна банкрута; витрати на публікацію в засобах масової інформації про поновлення провадження у справі про банкрутство у зв`язку з визнанням мирової угоди недійсною; витрати арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), пов`язані з утриманням і збереженням майнових активів банкрута; витрати кредиторів на проведення аудиту, якщо аудит проводився за рішенням господарського суду за рахунок їх коштів; витрати на оплату праці арбітражних керуючих (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) в порядку, передбаченому статтею 27 цього Закону. Перелічені витрати відшкодовуються ліквідаційною комісією після реалізації нею частини ліквідаційної маси, якщо інше не передбачено цим Законом;

2) у другу чергу задовольняються вимоги, що виникли із зобов`язань банкрута перед працівниками підприємства-банкрута (за винятком повернення внесків членів трудового колективу до статутного фонду підприємства), зобов`язань, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян, шляхом капіталізації відповідних платежів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а також вимоги громадян - довірителів (вкладників) довірчих товариств або інших суб`єктів підприємницької діяльності, які залучали майно (кошти) довірителів (вкладників);

3) у третю чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів). Вимоги центрального органу виконавчої влади, що здійснює управління державним резервом;

4) у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою, у тому числі і вимоги кредиторів, що виникли із зобов`язань у процедурі розпорядження майном боржника чи в процедурі санації боржника;

5) у п`яту чергу задовольняються вимоги щодо повернення внесків членів трудового колективу до статутного фонду підприємства;

6) у шосту чергу задовольняються інші вимоги.

Пункт 2 частини 1 статті 31 Закону про банкрутство із змінами, внесеними згідно із Законами N 2597-IV (2597-15) від 31.05.2005, № 3108-IV (3108-15) від 17.11.2005, встановлює: у другу чергу задовольняються вимоги, що виникли із зобов`язань банкрута перед працівниками підприємства-банкрута (за винятком повернення внесків членів трудового колективу до статутного фонду підприємства), крім вимог, задоволених у першу чергу, зобов`язань, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян, шляхом капіталізації відповідних платежів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, зобов`язань зі сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а також вимоги громадян - довірителів (вкладників) довірчих товариств або інших суб`єктів підприємницької діяльності, які залучали майно (кошти) довірителів (вкладників).

Пункт 2 частини 1 статті 31 Закону про банкрутство із змінами, внесеними згідно із Законами N 2597-IV (2597-15) від 31.05.2005, № 3108-IV (3108-15) від 17.11.2005; в редакції Закону N 435-V (435-16) від 12.12.2006, встановлює: у другу чергу задовольняються вимоги, що виникли із зобов`язань банкрута перед працівниками підприємства-банкрута (за винятком повернення внесків членів трудового колективу до статутного фонду підприємства), крім вимог, задоволених у першу чергу, зобов`язань, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян, шляхом капіталізації відповідних платежів, у тому числі до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за громадян, які застраховані в цьому Фонді, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, зобов`язань зі сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також вимоги громадян - довірителів (вкладників) довірчих товариств або інших суб`єктів підприємницької діяльності, які залучали майно (кошти) довірителів (вкладників).

21.04.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) № 2597-VIII, цей Кодекс введено в дію з 21.10.2019.

З дня введення в дію цього Кодексу визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 440 із наступними змінами); постанову Верховної Ради України "Про введення в дію Закону України "Про банкрутство" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 441).

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 10 КУзПБ арбітражний керуючий з моменту постановляння ухвали (постанови) про призначення його керуючим санацією або ліквідатором до моменту припинення здійснення ним повноважень прирівнюється до службової особи підприємства-боржника.

Права та обов`язки арбітражного керуючого визначені статтею 12 КУзПБ.

До повноважень ліквідатора (стаття 61 КУзПБ), зокрема належать: формування ліквідаційної маси; звернення до третіх осіб з вимогами щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; подання до суду заяв про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вжиття заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; продаж майна банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вказані повноваження мають здійснюватися з метою задоволення вимог кредиторів з дотриманням балансу інтересів всіх учасників процесу неспроможності.

Арбітражного керуючого Сокольвака М.В. призначено ліквідатором ВАТ "Жмеринський завод "Сектор" ухвалою Господарського суду Вінницької області від 08.08.2012.

Заявлення позову, що є предметом даного провадження, арбітражний керуючий Сокольвак М.В. обґрунтовує, окрім приписів статті 61 КУзПБ, вимогами суду, поставленими ухвалами Господарського суду Хмельницької області від 09.01.2020 та від 19.10.2020, у зв`язку з чим ліквідатором разом з позовом заявлено клопотання про поновлення строку позовної давності.

З цього приводу слід вказати таке:

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У своїх постановах Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 02.07.2019 у справі № 48/340 (провадження № 12-14звг19), від 22.10.2019 у справі № 923/876/16 (провадження № 12-88гс19) та ін.).

Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19, пункт 63), від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20, пункт 6.13), від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18 (провадження № 12-140гс19, пункт 98).

Отже, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси юридичних осіб у спосіб, визначений законом або договором. Суд, відповідно до викладеної в позові вимоги, може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, який не суперечить закону, але лише за наявності двох умов одночасно: по-перше, якщо дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у спірних правовідносинах, а по-друге, якщо дійде висновку, що задоволення викладеної у позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів (пункт 71 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18)).

В законодавстві з питань банкрутства (Закон про банкрутство, КУзПБ) відсутнє правове регулювання процедури щодо повернення (стягнення) грошових коштів за кредиторськими вимогами, сплачених з порушенням встановленої черговості.

Відтак, ліквідатором ВАТ "Жмеринський завод "Сектор" арбітражним керуючим Сокольваком М.В. позов заявлено в порядку статті 7 КУзПБ, на підставі статті 1212 ЦК України.

Відповідно до частин 1- 2 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 цього Кодексу застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала (такий висновок сформульовано Верховним Судом України у постанові від 02.03.2016 у справі № 6-3090цс15).

Отже, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна. Наведену правову позицію викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17.

Установивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, у постанові Вищого господарського суду України від 24.04.2012 по справі №5/530-03 зроблено наступний висновок: "В ході ліквідаційної процедури суду належить зобов`язати ліквідатора вжити заходів до повернення незаконно виплачених коштів кредиторам третьої черги та задоволити за рахунок їх часткового повернення вимоги кредитора другої черги - ОСОБА_2 ".

В свою чергу, у постанові Вищого господарського суду України від 28.02.2017 по справі №5/530-03, якою касаційні скарги кредитора ВАТ "Жмеринський завод "Сектор" ОСОБА_2 та арбітражного керуючого Лещенка А.М. залишено без задоволення, постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 18.11.2016 та ухвалу Господарського суду Вінницької області від 07.06.2016 у справі №5/530-03 залишено без змін, зроблено наступний висновок:

"Задовольняючи скаргу кредитора ОСОБА_2 в частині визнання незаконними дій арбітражного керуючого Лещенка А.М. під час виконання ним повноважень ліквідатора ВАТ "Жмеринський завод "Сектор" щодо порушення черговості задоволення вимог кредиторів боржника в частині незадоволення вимог кредитора по заробітній платі ОСОБА_2 , суди першої та апеляційної інстанцій виходили із встановлених обставин незадоволення ліквідатором Лещенком А.М. вимог кредитора по заробітній платі ОСОБА_2 на суму 6808,15 грн, як вимог другої черги, в той час як ним було спрямовано кошти на часткове задоволення вимог кредиторів третьої черги на загальну суму 84766,71 грн. При цьому, доводи апеляційної скарги арбітражного керуючого Лещенка А.М. про відсутність в його діях порушень вимог законодавства про банкрутство щодо черговості задоволення вимог кредиторів боржника з посиланням на обставини набрання законної сили ухвалою місцевого господарського суду від 09.02.2006 про визнання вимог кредитора по заробітній платі ОСОБА_2 на суму 5836,51 грн лише 18.07.2006, тоді як вимоги кредиторів третьої черги задовольнялися ліквідатором Лещенком А.М. у 2005 році, апеляційним судом відхиллено, оскільки ухвала суду першої інстанції від 09.02.2006 набрала законної сили з моменту її прийняття, так як не була оскаржена в апеляційному порядку в межах процесуального строку на подання апеляційної скарги, тому в період з 09.02.2006 по 20.04.2006 (день подання кредитором ОСОБА_2 апеляційної скарги на зазначену ухвалу) в ліквідатора Лещенка А.М. було достатньо часу для внесення вимог ОСОБА_2 до реєстру вимог кредиторів боржника у другу чергу задоволення".

Відповідно до ч.4 ст.75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом враховується, що постанова Вищого господарського суду України від 28.02.2017 по справі № 5/530-03 набрала законної сили 28.02.2017, відповідно обставини встановлення факту щодо порушення черговості ліквідатором Лещенком А.М. у задоволенні вимог кредиторів боржника, зокрема, незадоволення вимог кредитора по заробітній платі ОСОБА_2 та можливості внесення вимог ОСОБА_2 до реєстру вимог кредиторів боржника у другу чергу задоволення не потребують додаткового доведення згідно ст. 75 ГПК України.

Також у постанові Вищого господарського суду України від 07.07.2015 по даній справі (№ 5/530-03) зроблено слідуючий висновок:

"Колегія суддів касаційного суду зазначає, що відсутність норм процесуального права щодо механізму повернення помилково сплачених коштів до державного бюджету в ході ліквідаційної процедури боржника не може бути підставою для відмови стороні (учаснику провадження у справі про банкрутство) в захисті його майнового права (права ОСОБА_2 на отримання заборгованості по заробітній платі у другу чергу згідно реєстру вимог кредиторів). За таких обставин, суд не позбавлений права вжити в ході ліквідаційної процедури усіх можливих заходів щодо дотримання черговості задоволення вимог кредитора ОСОБА_2 , як шляхом стягнення незаконно виплаченої суми кредиторам третьої черги, так і шляхом стягнення з ліквідатора боржника, який задовольняв вимоги кредиторів з порушенням черговості, збитків, завданих таким порушенням черговості відповідно до частин 6, 8 статі 31 Закону про банкрутство в редакції, чинній до 19.01.2013р., та статті 1166 Цивільного кодексу України".

Таким чином, касаційна інстанція у справі про банкрутство (№5/530-03) ВАТ "Жмеринський завод "Сектор" дійшла висновків, що кошти, які були спрямовано на часткове задоволення вимог кредиторів третьої черги на загальну суму 84766,71 грн мали бути спрямовані на погашення заборгованості перед кредиторами другої черги, в тому числі кредитора ОСОБА_2 .

Матеріалами справи підтверджується, що за період з 19.07.2004 по 19.11.2005 ВАТ "Жмеринський завод "Сектор" на користь відповідачів (кредиторів третьої черги) сплачено 84766,71 грн, зокрема: 47431,39 грн за платіжними дорученнями: №5 від 19.07.2004 на суму 153,00 грн, №7 від 19.08.2004 на суму 77,00 грн, №23 від 17.09.2004 на суму 3 000,00 грн, №28 від 13.10.2004 на суму 4062,39 грн, №74 від 19.11.2004 на суму 17 500,00 грн, №76 від 24.11.2004 на суму 43,00 грн, №95 від 28.12.2004 на суму 5 096,00 грн, №10 від 31.03.2005 на суму 7 000,00 грн, №81 від 31.10.2005 на суму 10 000,00 грн, №75 від 19.11.2005 на суму 500,00 грн; 1280,12 грн за платіжними дорученнями: №13 від 20.08.2004 на суму 96,75 грн, №64 від 27.09.2004 на суму 66,14 грн, №33 від 13.10.2004 на суму 278,77 грн, №78 від 04.11.2004 на суму 430,15 грн, №86 від 15.12.2004 на суму 101,96 грн, №24 від 07.04.2005 на суму 106,91 грн, №23 від 07.04.2005 на суму 199,44 грн; 35597,41 грн за платіжними дорученнями: №16 від 20.08.2004 на суму 1629,52 грн, №67 від 27.09.2004 на суму 1120,83 грн, №36 від 13.10.2004 на суму 4688,26 грн, №84 від 04.11.2004 на суму 7244,70 грн, №73 від 17.11.2004 на суму 13802,00 грн, №89 від 15.12.2004 на суму 1952,42 грн, №39 від 07.04.2005 на суму 1800,64 грн, №27 від 12.04.2005 на суму 3359,04 грн, а також 457,79 грн згідно платіжного доручення №35 від 13.10.2004.

Отже, приймаючи до уваги висновки, викладені у постановах Вищого господарського суду України від 07.07.2015 та від 28.02.2017 по справі № 5/530-03 та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що перерахування позивачем (банкрутом) грошових коштів в розмірі 84766,71 грн кредиторам третьої черги були здійснені з порушенням вимог черговості, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідачів безпідставно отриманих ними коштів у розмірі 84766,71 грн є законними та обґрунтованими.

Разом з тим, заперечуючи проти заявлених вимог позивача, в процесі судового розгляду даної справи управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області, Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та Головне Управління Державної податкової служби у Вінницькій області у поданих до суду запереченнях (відзивах) від 26.11.2020, 02.11.2022 та 08.11.2022 вказували на те, що ліквідатором ВАТ "Жмеринський завод "Сектор" Сокольваком М.В. пропущено строк позовної давності для звернення до суду із вимогами про стягнення з відповідачів незаконно перерахованих коштів. Отже, відповідачами заявлено про застосування позовної давності у справі № 5/530-03 (924/1244/20).

В свою чергу, ліквідатором ВАТ "Жмеринський завод "Сектор" разом з позовом подано клопотання про поновлення строку позовної давності при прийнятті до розгляду позовної заяви, в обґрунтування якої послався на поважність причин пропуску строків, при цьому зазначив, що вимоги про стягнення незаконно перерахованих коштів з кредиторів третьої черги ВАТ "Жмеринський завод "Сектор" були встановлені ліквідатору ухвалами Господарського суду Хмельницької області 09.01.2020 та 19.10.2020 по справі № 5/530-03, а тому просить визнати поважними причини пропуску строку позовної давності, за умови якщо суд визнає його пропущеним.

З цього приводу суд вважає необхідним зазначити таке:

Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Колегія суддів вважає необхідним вказати, що строки позовної давності є матеріальними строками порушених прав та законних інтересів, а також часовими межами існування суб`єктивного права у порушеному стані. Обчислення строків залежить від конкретних обставин і змісту правовідносин, а їх порушення тягне за собою відповідні юридичні наслідки.

Тлумачення частини п`ятої статті 261 ЦК України свідчить, що потрібно розрізняти початок перебігу позовної давності залежно від виду позовних вимог.

Для спірних відносин (стаття 1212 ЦК України) застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки (статті 256, 257 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Отже, початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об`єктивні (порушення права), так і суб`єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) аспекти. Порівняльний аналіз понять "довідався" та "міг довідатися", що містяться в статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо (аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.09.2019 у справі № 924/1114/18, від 03.04.2018 у справі № 910/31767/15).

Згідно з частиною першою статті 261 ЦК України у визначенні початку перебігу строку позовної давності має значення не лише встановлення, коли саме особа, яка звертається за захистом свого порушеного права або охоронюваного законом інтересу, довідалася про порушення цього права або про особу, яка його порушила, а й коли ця особа об`єктивно могла дізнатися про порушення цього права або про особу, яка його порушила.

Обов`язок позивача довести, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, також випливає із загального правила, встановленого статтею 74 ГПК України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється і на звернення арбітражного керуючого (ліквідатора) до суду із заявою про захист інтересів боржника. Тому при визначенні початку перебігу позовної давності у спорі за вимогами боржника/арбітражного керуючого не допускається врахування як обставин (дати) порушення провадження у справі про банкрутство та дати призначення (заміни кандидатури) арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), оскільки ні Закон про банкрутство (положення якого втратили чинність), ні чинний Кодекс України з процедур банкрутства не встановлюють спеціальних норм про позовну давність (у тому числі щодо звернення до суду арбітражного керуючого із заявою про визнання недійсними правочинів, укладених боржником). Отже, до цих правовідносин застосовуються загальні норми позовної давності (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13.01.2016 у справі № 922/5094/14).

При тлумаченні вимог щодо початку перебігу позовної давності слід керуватися тим, що перебіг позовної давності починається від дня, коли про відповідні обставини, тобто про порушення права, дізналася або могла довідатися особа, що є носієм права, а не інша особа, у тому числі й та, якій за законом надано повноваження із захисту цього права. У справах про банкрутство цією особою є арбітражний керуючий, на якого за законом на підставі рішення суду покладаються обов`язки та надаються повноваження розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора. При цьому і в разі пред`явлення у межах справи про банкрутство позову самою особою, право якої порушене (боржником), і у разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, якою може бути арбітражний керуючий, перебіг позовної давності обчислюється з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила. Іншого правила щодо визначення початку перебігу позовної давності не містять ні частина перша статті 261 ЦК України, ні норми спеціального закону, що регулюють порядок вирішення спорів у справі про банкрутство.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 05.03.2020 у справі №14/325"Б".

Судом встановлено, що відомості про перерахування грошових коштів з порушенням черговості кредиторам третьої черги в розмірі 84 766,71 грн були відомі ліквідатору Сокольваку М.В. з часу винесення відповідних постанов Рівненського апеляційного господарського суду від 18.11.2016 та Вищого Господарського суду України від 28.02.2017 по справі № 5/530-03, однак, будь-яких дій ліквідатором до дати подання даного позову здійснено не було.

При цьому кредитор ОСОБА_2 дізнався про порушення його прав внаслідок не внесення вимог ОСОБА_2 до реєстру вимог кредиторів боржника у другу чергу задоволення саме у період з 09.02.2006 по 20.04.2006.

Статтею 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що для цілей застосування частин третьої та четвертої статті 267 ЦК України поняття "сторона у спорі" може не бути тотожним за змістом поняттю "сторона у цивільному процесі": сторонами в цивільному процесі є такі її учасники як позивач і відповідач, тоді як сторонами у спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача. У спорі з декількома належними відповідачами, в яких немає солідарного обов`язку (до яких не звернута солідарна вимога), один з них може заявити суду про застосування позовної давності тільки щодо тих вимог, які звернуті до нього, а не до інших відповідачів. Останні не позбавлені, зокрема, прав визнати ті вимоги, які позивач ставить до них, чи теж заявити про застосування до цих вимог позовної давності. Для застосування позовної давності за заявою сторони у спорі суд має дослідити питання її перебігу окремо за кожною звернутою до цієї сторони позовною вимогою, і залежно від установленого дійти висновку про те, чи спливла позовна давність до відповідних вимог (пункти 138-140 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16, пункт 66 постанови від 29.05.2019 у справі № 367/2022/15-ц).

Така правова позиція щодо застосування приписів статті 267 ЦК України підтримана Верховним Судом, зокрема, у постановах від 24.09.2020 у справі №15/143-б, від 24.11.2020 у справі № Б-39/64-10.

Як зазначено вище, вимоги ліквідатора про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів у погашення кредиторських вимог, викладені у позові, заявлені до Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області, Вінницького обласного центру зайнятості.

У процесуальному праві сторонами у спорі визначаються суб`єкти матеріально-правових відносин, які виступають на захист своїх інтересів та на яких поширюється законна сила судового рішення. У визначенні поняття сторони важливе значення має поєднання трьох складових: 1) сторони - головні особи, що беруть участь у справі; 2) сторони перебувають у стані спору про матеріальні права й охоронювані законом інтереси; 3) спір про право й охоронюваний законом інтерес є предметом судового розгляду і вирішення.

Сторонами у господарському процесі є учасники спірного матеріального правовідношення. Такими учасниками у справах позовного провадження є позивач та відповідач (частина перша статті 45 ГПК України).

Натомість провадження у справах про банкрутство має суттєві відмінності від позовного провадження, в тому числі щодо кола учасників таких правовідносин. Провадження у справі про банкрутство є самостійним видом судового провадження і характеризується особливим процесуальним порядком розгляду справ, специфічністю цілей і завдань, особливим суб`єктним складом, тривалістю судового провадження.

Передусім це зумовлено особливістю розгляду справ про банкрутство, що полягає у застосуванні специфічних способів захисту її учасників, особливостях процедури банкрутства в рамках якої здійснюється виконання зобов`язань майново-господарського характеру і сплати податків та інших обов`язкових платежів, стадій, інших елементів.

Тож норми глави 19 ЦК України про позовну давність повинні застосовуватися у відносинах банкрутства із урахуванням цих особливостей розгляду, цілей правового регулювання, порядку провадження у справах про банкрутство, правового статусу учасників тощо.

Особи, визначені ліквідатором як відповідачі у позовному провадженні в межах справи про банкрутство, не мають солідарного обов`язку, мають різний розмір та склад сум заявлених до стягнення як безпідставно перераховані, різні фонди зарахування, різні порядки повернення безпідставно зарахованих грошових коштів, відтак, різне правове регулювання повернення заявлених до стягнення сум.

Частиною 5 ст.267 ЦК України передбачено, що якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Разом з тим, позивач має право, враховуючи конкретні обставини справи, просити суд визнати причини пропуску строку позовної давності поважними.

20.11.2020 (разом з позовною заявою) ліквідатором ВАТ "Жмеринський завод "Сектор" арбітражним керуючим Сокольваком М.В. подано до суду клопотання з вимогою поновити строк позовної давності у спорі про стягнення незаконно перерахованих коштів у сумі 84 766,71 грн. у справі № 5/530-03.

Водночас, слід зауважити, що позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але, враховуючи право позивача згідно за приписом частини п`ятої статті 267 ЦК України отримати судовий захист у разі визнання судом поважними причин пропуску позовної давності саме на позивача покладено обов`язок доказування тієї обставини, що строк було пропущено з поважних причин. Це також випливає із загального правила, встановленого статтею 74 ГПК України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести відсутність об`єктивних перешкод для своєчасного звернення позивача з вимогою про захист порушеного права (висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 706/1272/14-ц та від 21.08.2019 у справі № 911/3681/17).

Отже, суд має право надати особі (визнати право на) судовий захист порушеного права за сукупності умов:

- особа (позивач) наведе поважні, на її думку, причини пропуску позовної давності при зверненні до суду за захистом порушеного права, вказавши на конкретні обставини, які об`єктивно перешкоджали їй звернутися за захистом порушеного права у межах позовної давності, та надасть суду докази, що підтверджують існування цих обставин (стаття 74 ГПК України);

- суд за результатами оцінки доказів, наданих на підтвердження цих обставин, встановить їх існування та дійде висновку про їх об`єктивний характер, і, відповідно, про існування поважних причин пропуску позовної давності при зверненні позивача за захистом порушеного права.

У пункті 10.20 постанови Верховного Суду у складі Судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 11.02.2020 у справі № 10/5026/995/2012 зроблено висновок, що вирішуючи питання про поважність причин пропуску позовної давності при зверненні за захистом порушеного права у спорі, стороною якого є боржник, що вирішується у справі про банкрутство, суди мають виходити з їх об`єктивного, а не суб`єктивного характеру, тобто з обставин, які підтверджують ці причини та вказують на існування об`єктивної перешкоди для боржника своєчасно звернутися за захистом порушеного права. Тому, вирішуючи питання щодо поважності причин пропуску позовної давності у спірних правовідносинах, суд, з огляду на положення статті 13 ЦК України ("Межі здійснення цивільних прав"), має враховувати добросовісність поведінки як позивача (заявника), так і відповідача протягом всього періоду з моменту виникнення права на захист порушеного права (права на позов) і до моменту звернення з позовом, зважаючи на характер спірних правовідносин між сторонами, особливості їх нормативного регулювання: надані сторонам права та покладені на них обов`язки тощо.

Крім того, у пункті 10.21 згаданої постанови судом звернуто увагу, що закон (норми ЦК України, спеціальні норми Закону про банкрутство тощо) не встановлює переліку поважних причин пропуску позовної давності. А тому, судовою палатою Верховного Суду зазначено про виняткову необхідність надати висновок у питанні поважності причин пропуску позовної давності при вирішенні спорів у справах про банкрутство, здійснивши правову кваліфікацію обставин порушення провадження у справі про банкрутство та призначення арбітражного керуючого як самостійних причин пропуску позовної давності при вирішенні спорів у справах про банкрутство, не вдаючись до оцінки цих обставин у цій справі. У справах про банкрутство ці обставини мають місце на підставі рішення суду в силу закону (Закону про банкрутство тощо) та настають з ухваленням рішення про порушення провадження у справі про банкрутство.

З огляду на викладене, суд вважає за належне прийняти до уваги те, що про порушення арбітражному керуючому Сокольваку М.В. стало відомо з ухвали Господарського суду Вінницької області від 07.06.2016 у справі № 5/530-03, яка залишена без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 18.11.2016 та постановою Вищого Господарського суду України від 28.02.2017, а також ухвал Господарського суду Хмельницької області 09.01.2020 та 19.10.2020 по справі № 5/530-03.

А саме, в ухвалі Господарського суду Хмельницької області від 09.01.2020 зверталася увага ліквідатора на те, що ухвалою Господарського суду Вінницької області від 07.06.2016 у справі № 5/530-03, залишеною без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 18.11.2016 та постановою Вищого Господарського суду України від 28.02.2017, встановлено, що сума 84 766,71 грн. є коштами, які були спрямовані на часткове задоволення вимог кредиторів третьої черги та незадоволення вимог кредитора по заробітній платі на суму 6 808,15 грн. та може бути підставою для звернення ліквідатора боржника із відповідною заявою до суду про стягнення таких коштів з кредиторів третьої черги, на рахунки яких були перераховані кошти в розмірі 84 766,71 грн.

В ухвалі Господарського суду Хмельницької області від 19.10.2020 зверталася увага ліквідатора на обставини щодо спрямування 84 766,71 грн. коштів на часткове задоволення вимог кредиторів третьої черги та незадоволення вимог кредитора по заробітній платі на суму 6 808,15 грн.; вказувалось на те, що це може бути підставою для звернення ліквідатора боржника із відповідною заявою до суду про стягнення таких коштів з кредиторів третьої черги, на рахунки яких були перераховані кошти в розмірі 84 766,71 грн.; зазначалось, що дій щодо стягнення таких коштів з кредиторів третьої черги, на рахунки яких були перераховані кошти в розмірі 84 766,71 грн., ліквідатор Сокольвак М.В. не здійснив, будь-яких аргументованих пояснень щодо причин невиконання вищенаведених ухвал та постанов судів не навів.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд акцентує, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Суд враховує, що Законом України №2996-IV (2996-15) від 19.10.2005, ВВР, 2006, N 2-3, ст.3 було ратифіковано Конвенцію Міжнародної організації праці №173 1992 року про захист вимог працівників у випадку неплатоспроможності роботодавця. "Україна бере на себе зобов`язання, які випливають із частин ІІ та IІI цієї Конвенції, що передбачає захист вимог працівників за допомогою привілею та захист вимог працівників установою-гарантом"

Стаття 11 Конвенції МОП № 95 про захист заробітної плати 1949 р. визначає, що в разі банкрутства або судової ліквідації компанії/підприємства, зайняті там працівники будуть розглядатися як привілейовані кредитори стосовно зарплати, яка їм належить. У межах категорії привілейованих кредиторів (їх може бути більше ніж один) національне законодавство країни може визначати пріоритетність, яким наділяється заробітна плата в межах цієї категорії. У цьому випадку заробітна плата як пріоритетна категорія заборгованості має бути повністю виплачена, перш ніж свою частку активів зможуть вимагати звичайні кредитори.

Також приймається до уваги тривалість розгляду справи, її неодноразове зупинення, неодноразове оскарження судових рішень, усунення попередніх арбітражних керуючих, неналежне виконання арбітражним керуючим Лещенком А.М. обов`язків.

При цьому, слід зауважити на тому, що відповідно до частини 2 статті 10 КУзПБ арбітражний керуючий з моменту постановлення ухвали (постанови) про призначення його керуючим санацією або ліквідатором до моменту припинення здійснення ним повноважень прирівнюється до службової особи підприємства-боржника.

Права та обов`язки арбітражного керуючого визначені статтею 12 КУзПБ.

До повноважень ліквідатора (стаття 61 КУзПБ), зокрема належать: формування ліквідаційної маси; звернення до третіх осіб з вимогами вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; подання до суду заяв про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вжиття заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; продаж майна банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вказані повноваження мають здійснюватися з метою задоволення вимог кредиторів з дотриманням балансу інтересів всіх учасників процесу неспроможності.

Дії ліквідатора - арбітражного керуючого Сокольвака М.В. (заявлення цього позову) направлені на формування ліквідаційної маси та повернення безпідставно перерахованих грошових коштів на ліквідаційний рахунок та на задоволення вимог кредиторів в порядку, встановленому КУзПБ.

Суд зазначає, що завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ван де Гурк проти Нідерландів").

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (рішення Європейського суду з прав людини "Олюджіч проти Хорватії"). Принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Мала проти України", "Богатова проти України").

Більш того, у визначення справедливого судового розгляду справи сторін не можна не враховувати загальні фактичні та юридичні обставини справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Станкевич проти Польщі").

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справі "Де Куббер проти Бельгії" та у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" наголошується про те, що правосуддя має не тільки чинитися, також має бути видно, що воно чиниться. На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість. Якщо помилка національного суду щодо питань права або факту є настільки очевидною, що її можна кваліфікувати як "явну помилку" (тобто помилку, якої б не міг припуститися розумний суд) вона може порушити справедливість провадження (рішення Європейського суду з прав людини "Хамідов проти Росії").

Відповідно до статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Застосовуючи наведені вище положення ЦК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практику Європейського суду з прав людини, враховуючи характер спірних правовідносин, керуючись засадами здійснення господарського судочинства, з огляду на дійсне порушення прав та законних інтересів позивача та кредитора у справі про банкрутство ВАТ "Жмеренський завод "Сектор" №5/530-03 ОСОБА_2, господарський суд дійшов висновку щодо наявності підстав для визнання причин пропуску арбітражним керуючим ліквідатором ВАТ "Жмеренський завод "Сектор" Сокольваком М.В. строків позовної давності поважними.

Таким чином, проаналізувавши вище викладені обставини, а також зібрані по справі відповідні матеріали, суд вважає, що з метою недопущення порушення прав позивача та кредитора у справі про банкрутство ВАТ "Жмеренський завод "Сектор" №5/530-03 ОСОБА_2 на доступ до правосуддя, визначених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.129 Конституції України, для захисту прав і охоронюваних законом інтересів сторін, строк позивачем пропущено з поважних причин, у зв`язку з чим такий строк підлягає поновленню.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13, ст. 74 ГПК України).

З огляду на викладене, застосовуючи основні конституційні засади судочинства, принцип верховенства права, а також, принцип справедливості, добросовісності і розумності, виходячи з фактичних обставин справи, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачем строків позовної давності, необхідність поновлення строку позовної давності та, відповідно, задоволення позовних вимог в частині стягнення 84 766,71 грн. незаконно перерахованих коштів, з яких: 47431,39 грн. з Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області; 35597,41 грн. з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області; 1280,12 грн. з Жмеринського міськрайонного центру зайнятості; 457,79 грн. з Управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області.

Щодо позовних вимог до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України судом враховується таке.

Згідно з приписами пункту 12 частини 1 статті 2 Бюджетного кодексу України бюджетними установами є органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету. Бюджетні установи є неприбутковими.

Механізм виконання судових рішень про стягнення коштів з бюджетних установ визначається Законом України "Про виконавче провадження", Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 "Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників".

У розумінні зазначеного Порядку безспірне списання - це операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Відповідно до пункту 24 Порядку стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник (відкриті рахунки), або за його місцезнаходженням документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.

У разі неможливості органом Казначейства виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника таке списання коштів здійснюється за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, що здійснюється Казначейством на підставі поданих: 1) органом Казначейства: документів та відомостей, надісланих стягувачами та боржником; інформації про неможливість виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника; 2) керівником органу державної виконавчої служби зазначених у пункті 7 цього Порядку документів та відомостей (пункт 47 Порядку).

Згідно з пунктом 9 Порядку орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачу у разі, коли боржник не має відкритих рахунків в органі Казначейства або в органі Казначейства відкрито боржнику лише рахунок із спеціальним режимом використання, крім випадків виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за яким є державний орган згідно із Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Пунктом 26 Порядку № 845 передбачено, що безспірне списання коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів, на яких обліковуються кошти загального та спеціального фондів відповідного бюджету, здійснюється в межах бюджетних асигнувань, передбачених у затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних коштів, та у разі наявності на його рахунках для обліку відкритих асигнувань (залишків коштів на рахунках).

Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" встановлено гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження", та особливості їх виконання.

Особливості надання державою гарантій щодо виконання рішень суду визначаються статтею 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", відповідно до якої, держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: 1) державний орган; 2) державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); 3) юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства. Примусова реалізація майна юридичних осіб - відчуження об`єктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництв.

В частині 2 цієї статті зазначено, що дія вказаного Закону не поширюється на рішення суду, стягувачем за якими є державний орган, державне підприємство, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа, організація, що належать до комунальної власності.

Згідно з частиною 1 статті 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Таким чином, визначальним для даного Закону є статус боржника. У разі, якщо боржником є державний орган (державне підприємство), то порядок стягнення коштів з державного органу (державного або місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами) регулюється положеннями статті 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" з урахуванням положень статті 6 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно з правовими висновками, викладеними в постановах Верховного Суду (від 25.06.2018 у справі № 910/12226/16 та від 03.07.2018 у справі № 910/13057/16), виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

При цьому стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду (частина перша і друга статті 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень"). Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" не передбачено такого винятку для поширення його дії на виконання судового рішення про стягнення грошових коштів, боржником за яким є державний орган, як відсутність відкритих в органі казначейства відповідних рахунків боржника. Не передбачено такого винятку й іншим діючим законодавством України.

У постанові від 16.04.2020 у справі № 804/5950/19 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду вказав, що за відсутності в законодавстві України такої підстави (у даній справі - не знаходиться на обслуговуванні та не має відкритих рахунків) для повернення виконавчого документа, з якої накази суду були повернуті стягувачу без виконання, дії ГУДКС України щодо повернення без виконання наказів про примусове виконання рішень судів є протиправними.

Верховний Суд України у постанові від 16 вересня 2015 року у справі №21-1465а15 вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

На вищевказані обставини звертав увагу також і Верховний Суд у постанові від 30.08.2022 у справі №5/530-03 (924/1244/20), направляючи дану справу на новий розгляд.

Згідно з ст. 316 Господарського процесуального кодексу України, вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

За таких обставин суд не вбачає підстав для відступу від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 30.08.2022 у справі №5/530-03(924/1244/20) та задоволення клопотання кредитора ОСОБА_2 від 22.11.2022.

Враховуючи викладене, суд повністю погоджується з позицією відповідача 5 у справі стосовно того, що Державна казначейська служба України та її територіальні органи лише виконують рішення суду про стягнення коштів відповідно до встановленого порядку, а не відповідають за зобов`язаннями державних органів та інших юридичних осіб.

З огляду на що, враховуючи, що спірні кошти перераховувались в рахунок погашення вимог кредиторів, а не як самостійні сплати в бюджет, а також те, що окремо до Державної казначейської служби України самостійних позивних вимог позивачем не висувалось, а остання була залучено до участі у справі, як орган який буде виконувати рішення суду, у задоволенні позовних вимог до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України належить відмовити.

Інші доводи учасників провадження у справі, викладені у поясненнях по суті спору, суд до уваги не приймає, оскільки останні спростовуються вищевикладеними обставинами та наявними в матеріалах справи доказами.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04) від 10.02.2010р. наголосив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Враховуючи вище викладене, суд вважає за належне позовні вимоги задовольнити частково.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати у справі покладаються на відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 20, 47, 73-80, 86, 91, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області (21028, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, ) на користь Відкритого акціонерного товариства "Жмеринський завод "Сектор" (23100, Вінницька обл., м. Жмеринка, вул. Барляєва, 9, ) 47 431,39 грн. незаконно перерахованих коштів.

3. Стягнути з Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області (21028, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, ) в дохід Державного бюджету України (отримувач коштів: ГУК у Хмел.обл/Хмельниц мтг/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37971775; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA3022775; код класифікації доходів бюджету: 22030101) судовий збір за позовом Відкритого акціонерного товариства "Жмеринський завод "Сектор" в особі арбітражного керуючого Сокольвака М.В., до Господарського суду Хмельницької області по справі №5/530-03(924/1244/20) у розмірі 1176,18 грн.

4. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, ) на користь Відкритого акціонерного товариства "Жмеринський завод "Сектор" (23100, Вінницька обл., м. Жмеринка, вул. Барляєва, 9, ) 35 597,41 грн. незаконно перерахованих коштів.

5. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, ) в дохід Державного бюджету України (отримувач коштів: ГУК у Хмел.обл/Хмельниц мтг/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37971775; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA3022775; код класифікації доходів бюджету: 22030101) судовий збір за позовом Відкритого акціонерного товариства "Жмеринський завод "Сектор" в особі арбітражного керуючого Сокольвака М.В., до Господарського суду Хмельницької області по справі №5/530-03(924/1244/20) у розмірі 882,73 грн.

6. Стягнути з Управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області (21037, м. Вінниця, вул. Зодчих, буд. 22, ) на користь Відкритого акціонерного товариства "Жмеринський завод "Сектор" (23100, Вінницька обл., м. Жмеринка, вул. Барляєва, 9, ) 457,79 грн. незаконно перерахованих коштів.

7. Стягнути з Управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області (21037, м. Вінниця, вул. Зодчих, буд. 22, ) в дохід Державного бюджету України (отримувач коштів: ГУК у Хмел.обл/Хмельниц мтг/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37971775; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA3022775; код класифікації доходів бюджету: 22030101) судовий збір за позовом Відкритого акціонерного товариства "Жмеринський завод "Сектор" в особі арбітражного керуючого Сокольвака М.В., до Господарського суду Хмельницької області по справі №5/530-03(924/1244/20) у розмірі 11,35 грн.

8. Стягнути з Вінницького обласного центру зайнятості (21009, Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Стрілецька, 3а, ) на користь Відкритого акціонерного товариства "Жмеринський завод "Сектор" (23100, Вінницька обл., м. Жмеринка, вул. Барляєва, 9, ) 1280,12 грн. незаконно перерахованих коштів.

9. Стягнути з Вінницького обласного центру зайнятості (21009, Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Стрілецька, 3а, ) в дохід Державного бюджету України (отримувач коштів: ГУК у Хмел.обл/Хмельниц мтг/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37971775; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA3022775; код класифікації доходів бюджету: 22030101) судовий збір за позовом Відкритого акціонерного товариства "Жмеринський завод "Сектор" в особі арбітражного керуючого Сокольвака М.В., до Господарського суду Хмельницької області по справі №5/530-03(924/1244/20) у розмірі 31,74 грн.

Після набрання рішенням законної сили, видати накази.

У задоволенні позовних вимог до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України, з урахуванням пп. 17.5 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 02.03.2023.

Головуючий суддя А.М. Яроцький

Суддя Л.О. Субботіна

Суддя С.В. Гладій

Віддрук. 9 прим. (надіслати всім реком. з повідом. про вруч.):

1 - до справи;

2 - позивачу - 23100, Вінницька область, місто Жмеринка, вулиця Барляєва, 9;

3, 4 - гр. ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ;

5 - Лещенку А.М. - АДРЕСА_3 ;

6, 7 - ПАТ "Укрсоцбанк" - вул. Хмельницьке шосе, 23, м. Вінниця, 21036; вул. Ковпака, 29, м. Київ, 03150;

8, 9 - ПП "Монтажсервіс" - вул. Барляєва, 9, м. Жмеринка; 23108, Вінницька обл., Жмеринський р-н, с. Леляки, вул. Сонячна , буд.

Надіслати на адреси електронної пошти:

1, 2 - відповідачу 1 - Головному управлінню Державної Податкової Служби у Вінницькій області - Жмеринської об`єднаної державної податкової інспекції у Вінницькій області -

3, 4 - відповідачу 2 - Головному управлінню Пенсійного фонду України у Вінницькій області - ; , Жмеринській об`єднаній державній податковій інспекції у Вінницькій області -

5, 6 - відповідачу 3 - Управлінню Виконавчої дирекції Фонду Соціального Страхування України у Вінницькій області - ; ВД ФССНВ у Жмеринському районі -

7, 8 - відповідачу 4 - Вінницькому обласному центру зайнятості - ; Жмеринському міськрайонному центру зайнятості -

9 - СО "Жмеринські ЕМ" ВАТ "АК "Вінницяобленерго" - ;

10 - Жмеринський відокремлений підрозділ КП "Вінницяоблводоканал" - ;

11 - Вінницька обласна організація профспілки працівників радіоелектроніки та машинобудування України -