ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"28" лютого 2023 р., м. Київ Справа № 911/580/23

Господарський суд Київської області у складі судді Черногуза Андрія Федоровича, перевіривши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Зелене Шатро (08200, Київська обл., місто Ірпінь, вул. Пушкінська, будинок 64/68, Код ) про забезпечення позову, що надійшла разом з позовною заявою про витребування з чужого незаконного володіння частин земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ТОВ Зелене Шатро, в якій останнє просить суд витребувати з чужого незаконного володіння ТОВ Фреш ЛТД 1/20 та 9/10 частини, а з незаконного володіння фізичної особи-підприємця Яцкової Ганни Анатоліївни - 1/20 частини земельної ділянки з кадастровим номером :01:024:0289 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 09; знаходиться за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, смт. Гостомель, вул. Чкалова, земельна ділянка 2) на користь ТОВ Зелене Шатро.

Разом з позовом до суду подано заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить суд накласти арешт на спірну земельну ділянку та заборонити проводити щодо неї будь-які реєстраційні дії.

Згідно до частин 1, 2 ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має звернутися до суду.

Відповідно до частин 1, 5, 6 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. Згідно до частини 2 ст. 144 ГПК України примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Суд, розглянувши подані матеріали, встановив, що заява відповідає вимогам до змісту та форми заяви, викладених у ст. 139 ГПК України, відтак підлягає розгляду судом по суті.

У позовній заяві вимоги позивача мотивовані тим, що 1/20 та 9/10 спірної земельної ділянки перебувають у володінні ТОВ Фреш ЛТД, згідно Договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуцевич 0.0. від 27.01.2022, зареєстровано за № 50 та Договору купівлі-продажу земельної ділянки посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Власюк Т.М. 03.07.2020, зареєстровано за № 794, відповідно. 1/20 спірної земельної ділянки перебуває у володінні ОСОБА_1 згідно Договору купівлі-продажу земельної ділянки посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Власюк Т.М. 03.07.2020, зареєстровано за № 794, і така Земельна ділянка вцілому вибула з володіння Позивача незаконно, поза його волею.

В обґрунтування вказаних вимог зазначено, що земельна ділянка належить на праві власності ТОВ Зелене Шатро згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 753244 від 18.03.2010 року та Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.11.2015 року, індексний номер 48397825.

Позивач вказує, що ним було придбано наведену земельну ділянку за ціною 830000,00 гривень, за такою ж ціною вона перебувала на балансі підприємства та є ціною позову.

В подальшому спірна земельна ділянка була зареєстрована 01.12.2015 року за приватним підприємством "Грінлайн компані" згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 48816575, як внесок до Статутного (Складеного) капіталу.

Надалі спірна земельна ділянка була зареєстрована 19.02.2016 за Приватним підприємством "Техно Дім" відповідно до Договору купівлі-продажу земельної ділянки з відстроченням платежу, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Андрущенко Л.М., зареєстровано в реєстрі за № 46; Договору про внесення змін та доповнень до Договору купівлі-продажу земельної ділянки з відстроченням платежу, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Андрущенко Л.М., зареєстровано в реєстрі за № 145, яке в подальшому відчужило її відповідачам.

Вказане, на думку позивача свідчить про те, що стосовно спірної земельної ділянки неодноразово вчинялися протиправні дії по її відчуженню. Такі дії можуть продовжуватися, а відповідно можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, зазначає позивач.

Позивач також вважає, що відповідачі, як власники майна, не обмежені правом відчужити земельну ділянку, що є предметом позову, що в подальшому утруднить виконання рішення суду, оскільки у випадку задоволення позовних вимог, виникне необхідність скасовувати реєстрацію права власності та витребовувати майно у нового власника. Також подальше відчуження земельної ділянки ускладнить чи унеможливить ефективний захист порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача. Позивач акцентував увагу суду на тому, що у випадку відчуження відповідачами земельної ділянки позивач не матиме можливості виконати судове рішення, а, отже, і захистити порушені права без нових звернень до суду.

На думку позивача заходи забезпечення позову, яких він просить вжити є адекватними, розумними і співмірними із заявленими позовними вимогами. Окрім іншого позивач вказав, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, з метою недопущення перереєстрації прав на це майно та зміни його титульного володільця під час судового розгляду справи, жодним чином не створює відповідачам перешкод у користуванні цією земельною ділянкою. Позивач зазначає, що заходи забезпечення позову є тимчасовими і в разі вирішення між сторонами спору можуть бути скасовані судом.

Відповідно до ст. 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною відповідачу вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи.

Перш за все суд вказує, що позивач будує обгрунтування необхідності задоволення заяви про забезпечення на обставині проведенння щодо часток земельної ділянки дій пов`язаних з її протиправним відчуженням. Протиправність відчуження цих ділянок відповідача наразі судом не встановлена, але ця обставина не є першочерговою для суду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, укладення договорів застави, іпотеки тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Суд підкреслює, що позовні вимоги стосуються часток земельної ділянки, що разом належать відповідачам. Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову позивач просить накласти арешт на всю земельну ділянку. Водночас, суд не має підстав стверджувати, що відповідачі вчиняють дії, що свідчать про намір в подальшому ухилитися від виконання судового рішення, чи дії, які б давали змогу припускати, що відповідачі мають намір відчужити земельну ділянку. Більше того, з наданого позивачем витягу з реєстру вбачається, що частина земельної ділянки ОСОБА_1 (якій належить 1/20 частка ділянки) та ТОВ «Фреш ЛТД» (якому належить 19/20 часток ділянки) передана в оренду строком на 10 років. Тож вказана інформацію про державну реєстрацію речового права лише підтверджує те, що відповідачі мають намір володіти спірною земельною ділянкою в подальшому, щонайменш 8 наступних років, враховуючи що реєстрація права користування (оренди) відбулась у 2019 році.

Слід зазначити, що оцінка адекватності заходу забезпечення позову, що може бути застосовано, здійснюється господарським судом.

Суд акцентує увагу на необхідності досягнення збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Тож суд не вбачає доцільності у накладенні за земельну ділянку арешту, оскільки доводи позивача не підтверджують повною мірою ймовірність утруднення в подальшому виконання рішення. Припущення позивача задля застосування забезпечення не співмірні з негативними наслідками до яких може призвести накладення запропонованих заходів забезпечення позову. Відновлення прав позивача не може відбуватися за рахунок пригнічення прав відповідачів, які за переконаннями позивача не матимуть перешкод у користуванні ділянкою у разі задоволення заяви про забезпечення позову. За таких умов застосування заходів забезпечення позову призведе до безпідставного обмеження прав відповідачів.

Більше того, з довідки наданої позивачем вбачається, що земельна ділянка передана в оренду ТОВ «Рідо Груп». Суд не може стверджувати, що застосування запропонованих позивачем заходів забезпечення позову, не створить перешкод для орендаря земельної ділянки. Тож суд констатує, що забезпечення позову може перешкодити реалізації прав на земельну ділянку іншим особами, що не враховано позивачем. Позивачем не враховано всіх ризиків до яких може призвести накладення забезпечення та не враховано інтереси орендаря при поданні позовної заяви та заяви про забезпечення позову. Суд зауважує, що клопотання про залучення орендаря з позовною заявою не надходило. Позивач лише виявив намір залучити до участі у справі ПП «Техно Дім», як колишнього продавця спірної земельної ділянки.

Оцінюючи наведені позивачем обставини, докази та доводи про потребу в застосуванні наведених заходів забезпечення позову, суд, враховуючи принципи співмірності та адекватності заходів забезпечення позову, збалансованості інтересів учасників провадження приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони вчиняти реєстраційні дії щодо земельної ділянки, оскільки позивачем належним чином не доведено, що є дійсні підстави припускати про ймовірність подальшого утруднення виконання рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 136 - 141, 144, 145, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Зелене Шатро (08200, Київська обл., місто Ірпінь, вул. Пушкінська, будинок 64/68, ) про забезпечення позову.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 ГПК України.

Ухвала суду підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені ст. ст. 254-256 ГПК України.

Ухвалу підписано 28.02.2023.

Суддя А.Ф. Черногуз