ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2023 р. м. Рівне Справа № 918/41/23

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Пашкевич І.О., за участю секретаря судового засідання Гусевик І.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9, )

до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення 99 617 грн 69 коп.

у судове засідання сторони не з`явилися

Згідно з ч. 3 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

ВСТАНОВИВ:

03 січня 2023 року на адресу Господарського суду Рівненської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Заявою про надання кредиту № 011/9407/792232/1 (у новій редакції від 01.06.2021) у розмірі 99 617 грн 69 коп. (з яких: заборгованість за дозволеним овердрафтом - 99 617, 69 грн., в т.ч. прострочена заборгованість із щомісячного обов`язкового внеску - 13 329, 70 грн.).

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 28.01.2020 між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (правонаступником якого є позивач) та Фізичною особою підприємцем Григор`євим Віталієм Вікторовичем (підприємницька діяльність якого припинена станом на дату пред`явлення позову) укладено заяву про надання кредиту "Кредитна картка для підприємців" № 011/9407/792232, відповідно до якої кредитор зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти в межах поточного ліміту (кредит) на умовах кредитного договору в межах максимального ліміту 250 000 грн 00 коп. строком на 24 місяці (до 28.01.2022), фіксована відсоткова ставка 29, 9 % за користування недозволеним овердрафтом у розмірі 49 % річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати інші зобов`язання в порядку та строки, визначені заявою-Договором. Розмір поточного ліміту на дату підписання заяви 135 000,00 грн (п. 1.3. заяви-договору).

Згодом 01.06.2021 між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" та Фізичною особою підприємцем Григор`євим Віталієм Вікторовичем укладено Заяву про надання кредиту «Кредитна картка для підприємців» № 011/9407/792232/1 (далі додаткова угода № 1), відповідно до п. 2 якої встановлений максимальний ліміт 300 000 грн 00 коп.

Позивач зазначає, що надав позичальнику кредит шляхом безготівкового перерахування кредитних коштів на картковий рахунок позичальника, відкритого в АТ "Райффайзен Банк" в межах поточного ліміту, тобто банк виконав свої зобов`язання. Проте всупереч вимогам кредитного договору відповідач не виконує взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснює погашення кредитної заборгованості, у зв`язку з чим станом на 18.10.2022 заборгованість останнього перед позивачем за кредитним договором становить 99 617 грн 69 коп. (яка складається з: заборгованості за дозволеним овердрафтом 99 617 грн 69 коп., в тому числі прострочена заборгованість із обов`язкового щомісячного внеску 13 329 грн 70 коп.).

Як вбачається із відмітки відділення поштового зв`язку, позовну заяву з додатками отримано для відправлення 27.12.2022.

Листом від 05.01.2023 Господарський суд Рівненської області звернувся до Управління державної міграційної служби України в Рівненській області для надання відомостей про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані, що містяться в картотеці про Григор`єва Віталія Вікторовича (РНОКПП НОМЕР_1 ).

17 січня 2023 року на адресу суду від ВОМІРМП УДМС України в Рівненській області надійшла відповідь на лист від 05.01.2023, в якому зазначається, що місцем проживання ОСОБА_1 є наступна адреса: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 23.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 918/41/23. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 16.02.2023.

31 січня 2023 року від Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача.

16 лютого 2023 року судом встановлено, що позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися.

Про розгляд справи відповідача було повідомлено ухвалою від 23.01.2023 про відкриття провадження у справі, яка направлялась на адресу місцезнаходження ОСОБА_1 АДРЕСА_1 .

Із адреси ОСОБА_1 повернувся конверт із ухвалою Господарського суду Рівненської області від 23.01.2023 за трек-номером 268 із зазначенням причин повернення "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, суд звертає увагу на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 18.03.2021 по справі №911/3142/19, відповідно до якої, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Зважаючи на викладене, оскільки судом встановлено, що причиною невручення конверту з ухвалою від 23.01.2023 для відповідача є відсутність вказаної особи за адресою місця знаходження, відтак суд дійшов висновку, що в розумінні вимог ГПК України вказана ухвала вважається врученою відповідачу належним чином.

Згідно з ч. 3 ст. 196 ГПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Зважаючи на те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалася обов`язковою та зважаючи на наявність вказаної заяви позивача, суд дійшов висновку про можливість проведення судового засідання з розгляду справи без участі представника позивача та відповідача.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач не скористався процесуальним правом на подання відзиву у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 9 ст. 165 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив наступне.

21 січня 2020 року між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (правонаступником якого є Акціонерне товариство "Райффайзен Банк") (далі - Банк)) та Фізичною особою підприємцем Григор`євим Віталієм Вікторовичем (далі - Клієнт) укладено угоду № CMDPE-864277 (далі Угода), згідно з п. 2 якої сторони погодили, що підписанням цієї угоди клієнт приймає публічну пропозицію АТ "Райффайзен Банк Аваль" про надання послуг в порядку та на умовах, викладених в Правилах банківського обслуговування клієнтів малого та мікробізнесу - фізичних осіб-підприємців та фізичних осіб, які провадять незалежну професійну діяльність в АТ "Райффайзен Банк Аваль" (Правила), та висловлює повну та безумовну згоду з її умовами. Підписанням угоди сторони безумовно визнають, що публічна пропозиція, угода, Правила, тарифи, заяви разом зі всіма змінами, додатками та додатковими договорами/угодами до них в сукупності є договором банківського обслуговування, складають його зміст, мають обов`язкову силу та застосовуються до відносин сторін так само, якби їх було викладено безпосередньо в тексті цього документу. Договір банківського обслуговування є укладеним з дати підписання сторонами угоди та скріплення печатками банку і клієнта (за наявності).

Підписанням Угоди Клієнт підтверджує, що він ознайомлений та згоден з Правилами та тарифами, що є чинними на дату підписання Угоди (п. 7 Угоди).

Згідно з п. 8 Угоди, Банк зобов`язується надати Клієнту послуги в порядку та на умовах, визначених договором. Клієнт самостійно обирає послуги, які він бажає отримати та визначає їх у відповідній заяві. Зобов`язання банку щодо надання окремих послуг, зобов`язання клієнта щодо їхньої оплати, інші зобов`язання сторін виникають з моменту підписання банком та клієнтом заяви та після виконання клієнтом інших умов, визначених договором та законодавством України, зокрема, після надання клієнтом необхідних документів та інформації.

Угода підписана сторонами та скріплена відтиском печатки Банку, а також печаткою фізичної особи-підприємця Григор`єва Віталія Вікторовича.

28 січня 2020 року між Банком та Клієнтом підписано заяву про надання кредиту "Кредитна картка для підприємців" №011/9407/792232 (далі Заява), відповідно до якої Банк зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти в межах поточного ліміту (кредит) на умовах кредитного договору в межах максимального ліміту 250 000 грн 00 коп. строком на 24 місяці (до 28.01.2022), фіксована відсоткова ставка 29, 9 % за користування недозволеним овердрафтом у розмірі 49 % річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Заявою-Договором.

На умовах цієї Заяви, з дати початку кредитування Клієнт має право отримати, а Банк зобов`язаний за умови відсутності (недостатності) коштів на картковому рахунку № НОМЕР_2 /СКР МФО 322904 (далі - КР) надати клієнту в межах поточного ліміту кошти (кредит), а клієнт зобов`язаний повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування (далі - проценти). Кредит надається шляхом зарахування коштів кредиту на КР одночасно з ініціюванням клієнтом платіжних (видаткових) операцій за КР або шляхом договірного списання банком коштів кредиту з КР у випадках, визначених договором. Метою кредиту є фінансування господарської (підприємницької) діяльності клієнта, та сплата клієнтом страхового платежу згідно пункту 6 цієї заяви у зв`язку із чим до відносин сторін не застосовується Закон України "Про споживче кредитування'' (п. 1.1 заяви).

Максимальний ліміт кредиту складає 250 000,00 грн (далі - максимальний ліміт), в межах якого встановлюється поточний ліміт кредиту (далі - поточний ліміт). Розмір поточного ліміту на дату підписання заяви 135 000,00 грн (п. п. 1.2, 1.3 заяви).

За умовами п. 1.4 Заяви строк кредиту - сукупність періодів протягом яких банк визначає поточний ліміт відповідно до п. 2 заяви. Строк кредиту становить 24 місяці, що починається з наступного робочого дня, що слідує за датою підписання заяви.

У п.п. 1.5, 1.6 Заяви визначені проценти за користування кредитом - процентна ставка фіксована, 29,9% річних. Проценти за користування недозволеним овердрафтом - процентна ставка фіксована, 49% річних.

Відповідно до п. 4.1 Заяви проценти нараховуються в порядку, визначеному підпунктами 2.5.2, 2.5.3 пункту 2.5 статті 2 розділу 8 Правил, за фактичне користування кредитом на щоденний залишок заборгованості по кредиту, зменшений на суму операцій, до яких застосовується пільговий період.

Згідно з п. 4.2. Заяви, клієнт зобов`язаний до 10 числа включно кожного місяця, наступного за місяцем користування кредитом сплатити банку обов`язковий платіж в розмірі 15% від власної заборгованості перед банком (яка включає заборгованість за кредитом, проценти, неустойки, комісійні винагороди за обслуговування КР, проценти за недозволеним овердрафтом), але не менше фіксованої суми, встановленої тарифами банка або суми залишку власної заборгованості перед банком, якщо вона менша за зазначену суму. Заборгованість за недозволеним овердрафтом та сума прострочених грошових зобов`язань клієнта за договором мають бути сплачені в повному обсязі негайно.

За умовами п. 4.3 Заяви у визначений пунктом 4.2 заяви строк клієнт має забезпечити наявність коштів на КР або на рахунку, зазначеному в пункті 1.7 заяви, а у випадку його відсутності/закриття - на будь - яких інших рахунках клієнта в банку (в тому числі - на рахунках клієнта як фізичної особи), для подальшого здійснення банком договірного списання коштів згідно з умовами, передбаченими пунктом 9 угоди. Погашення заборгованості за кредитом, процентів, неустойки, комісійних винагород за обслуговування КР, процентів за недозволеним овердрафтом здійснюється шляхом здійснення банком договірного списання у визначеному пунктом 9 угоди порядку. У випадку об`єктивної неможливості забезпечення клієнтом достатньої суми на рахунках (арешт коштів, закриття рахунків тощо), з яких банк здійснює договірне списання коштів з метою погашення клієнтом заборгованості за кредитом, погашення клієнтом заборгованості може бути здійснене клієнтом будь-яким іншим шляхом, погодженим банком.

Пунктом 10 заяви передбачено, що клієнт підтверджує, що він ознайомлений з чинною редакцією Правил. Клієнт визнає та підтверджує, що на взаємовідносини сторін за цією заявою поширюються положення договору, Правил, в тому числі розділу 8 Правил. Клієнт зобов`язується дотримуватись умов договору, Правил, зокрема тих положень, що регламентують умови надання банком кредитів. Підписанням цієї заяви клієнт підтверджує що до відносин сторін за цією заявою застосовуються всі положення договору, в тому числі розділ 8 Правил так само як би текст Правил був би власноруч підписаний клієнтом.

Заява підписана сторонами та скріплена відтиском печатки Банку та відтиском печатки Фізичної особи-підприємця Григор`єва Віталія Вікторовича, їх підписами.

В подальшому, 01.06.2021 між Банком та Клієнтом підписано заяву про надання кредиту "Кредитна картка для підприємців" №011/9407/792232/1 (далі - заява).

На умовах цієї заяви, з дати встановлення (зміни) поточного ліміту клієнт має право отримати, а банк зобов`язаний за умови відсутності (недостатності) коштів на картковому рахунку № НОМЕР_2 /СКР МФО 322904 (далі - КР) надати клієнту в межах поточного ліміту кошти (кредит), а клієнт зобов`язаний повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування (далі - проценти). Кредит надається шляхом зарахування коштів кредиту на КР одночасно з ініціюванням клієнтом платіжних (видаткових) операцій за КР або шляхом договірного списання банком коштів кредиту з КР у випадках, визначених договором (п.1.1 заяви).

Максимальний ліміт кредиту складає 300 000,00 грн (далі - максимальний ліміт), в межах якого встановлюється поточний ліміт кредиту (далі - поточний ліміт). Розмір поточного ліміту на дату підписання заяви становить 135 000 грн та може бути змінений в порядку та на умовах передбачених пунктом 2.1 заяви (п. п. 1.2, 1.3 заяви).

Відповідно до п. п. 1.5, 1.6 заяви, проценти за користування кредитом - процентна ставка фіксована, 29,9% річних. Процентна ставка за користування сумою кредиту "Оплата частинами для підприємців" становить 0,0001% річних. Проценти за користування недозволеним овердрафтом - процентна ставка фіксована, 49% річних.

За умовами п. 1.4 заяви строк кредиту - сукупність періодів протягом яких банк визначає поточний ліміт відповідно до п. 2 заяви. Строк кредиту становить 24 місяці, що починається з дати встановлення (зміни) поточного ліміту (дати початку кредитування).

Пунктом 4.1 заяви визначено, що проценти нараховуються та сплачуються клієнтом в порядку, визначеному підпунктами 2.5.2, 2.5.3 пункту 2.5 статті 2 розділу 8 Правил.

Згідно з п. 4.2 заяви в порядку та на умовах, визначених підпунктами 2.5.5 - 2.5.6 пункту 2.5 статті 2 розділу 8 Правил, клієнт зобов`язаний сплачувати банку обов`язковий щомісячний платіж за користування кредитом в розмірі 5% (п`ять відсотків) від власної заборгованості перед банком, але не менше фіксованої суми, встановленої тарифами банка на ведення та обслуговування карткових рахунків, до яких встановлений ліміт кредитування або суми залишку власної заборгованості перед банком, якщо вона менше за зазначену суму. Порядок та умови погашення іншої заборгованості за кредитом, в т. ч. недозволеного овердрафту визначається пунктами 2.5.5 - 2.5.12 пункту 2.5 статті 2 розділу 8 Правил. Клієнт зобов`язаний здійснювати остаточне погашення кредиту та процентів не пізніше дати закінчення строку кредиту, а у разі його подовження - в останній робочий день подовження строку користування кредитом.

У визначений підпунктом 2.5.5 пункту 2.5 статті 2 розділу 8 Правил строк клієнт має забезпечити наявність коштів на КР або на рахунку, зазначеному в пункті 1.7 заяви, а у випадку його відсутності/закриття - на будь - яких інших рахунках клієнта в банку (в тому числі - на рахунках клієнта як фізичної особи), для подальшого здійснення банком договірного списання коштів згідно з умовами, передбаченими пунктом 9 угоди. Погашення заборгованості за кредитом, процентів, неустойки, комісійних винагород за обслуговування КР, процентів за недозволеним овердрафтом здійснюється шляхом здійснення банком договірного списання у визначеному пунктом 9 угоди порядку. У випадку об`єктивної неможливості забезпечення клієнтом достатньої суми на рахунках (арешт коштів, закриття рахунків тощо), з яких банк здійснює договірне списання коштів з метою погашення клієнтом заборгованості за кредитом, погашення клієнтом заборгованості може бути здійснене клієнтом будь-яким іншим шляхом, погодженим банком (п.4.3 заяви).

За умовами п. 9.7 заяви сторони дійшли згоди, що ця заява є новою редакцією заяви про надання кредиту "Кредитна картка для підприємців" № 011/9407/792232 від 28.01.2020.

Заява підписана сторонами та скріплена відтиском печатки банку.

Відповідно до банківської виписки по рахунку № НОМЕР_3 за період з 28.01.2020 по 18.10.2022 позивач надав відповідачу кредит шляхом безготівкового перерахування кредитних коштів на картковий рахунок відповідача.

Станом на 18.10.2022 заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 99 617 грн 69 коп. (яка складається з: заборгованості за дозволеним овердрафтом 99 617 грн 69 коп., в тому числі прострочена заборгованість із обов`язкового щомісячного внеску 13 329 грн 70 коп.), що відображено у розрахунку заборгованості по картковому кредиту відповідача.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем свого обов`язку по поверненню кредитних коштів, наданих йому банком за договором, позивач направив на адресу відповідача вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором від 19.10.2022 вих. № 114/5-К-262049, в якій повідомив про прострочену заборгованість в сумі 13 329 грн 70 коп., у зв`язку із чим вимагав здійснити дострокове погашення кредиту у повному обсязі в сумі 99 617 грн 69 коп.

Вимога позивача не отримана відповідачем та 08.11.2022 повернулася за зворотною адресою із підстав «адресат відсутній за вказаною адресою» (трек-номер відправлення 194), що стало підставою для звернення позивача із даним позовом за захистом свого права до суду.

Матеріали справи містять Статут АТ "Райффайзен Банк" в редакції, затвердженій Загальними зборами акціонерів (протокол № 3б-64 від 17.10.2022), у п. 1.3 якого визначено, що Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" є правонаступником за всіма правами та обов`язками Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль".

Матеріали справи містять копії паспорта ОСОБА_1 , картки платника податків та заяву про надання попереднього рішення щодо кредитування, заяву на відкриття Карткового рахунку та отримання кредиту в рамках продукту «Кредитна картка для підприємців (для фізичних осіб-підприємців) до Договору банківського обслуговування.

Крім того, відповідно до ст. 11 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на запит судді Пашкевич І.О. від 23.01.2023 отримано Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців щодо фізичної особи-підприємця Григор`єва Віталія Вікторовича, з якого вбачається, що відповідач як ФОП був зареєстрований 08.01.2014, а в подальшому 20.05.2022 Сквирською міською радою було проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця за його рішенням.

Судом встановлено, що станом на час укладення кредитного договору 28.01.2020 відповідач перебував у статусі фізичної особи-підприємця та укладав вказаний договір як фізична особа-підприємець.

Суд зазначає, що фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до відповідного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою (ч.3 ст. 46 Закону України Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань).

Відповідно до ст. 52 ЦК України фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

За змістом статей 51, 52, 598-609 ЦК України, статей 202-208 ГК України, ст. 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" однією з підстав припинення зобов`язань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019 у справі №127/23144/18).

Таким чином, виходячи із суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору, зобов`язання за яким у відповідача із втратою його статусу як фізичної особи-підприємця не припинились, суд дійшов до висновку про належність спору до господарської юрисдикції.

Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх у сукупності, суд приймає до уваги наступне.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (далі - ГК України) майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

За змістом ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

У відповідності до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Нормами ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічний припис містять п.п.1, 7 ст.193 ГК України.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (частина 2 статті 193 ГК України).

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено: якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

В силу приписів ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Свобода договору полягає передусім у вільному волевиявленні волі сторін на вступ у договірні відносини. Волевиявлення учасників договору передбачає відсутність жодного тиску з боку контрагента або інших осіб (ст. 627 ЦК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною 2 ст. 639 ЦК України закріплено, що якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається із матеріалів справи, між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль", правонаступником якого відповідно до п. 1.3 Статуту є позивач, та фізичною особою-підприємцем Григор`євим Віталієм Вікторовичем був укладений договір банківського обслуговування шляхом підписання угоди № CMDPE-864277 від 21.01.2020.

28 січня 2020 року Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (далі - банк) та фізичною особою - підприємцем Григор`євим Віталієм Вікторовичем (далі - клієнт) підписано заяву про надання кредиту "Кредитна картка для підприємців" №011/9407/792232, а в подальшому 01.06.2021 заява №011/9407/792232/1, у п. 9.7 якої визначено, що вказана заява є новою редакцією заяви про надання кредиту "Кредитна картка для підприємців" №011/9407/792232 від 28.01.2020.

Суд встановив, що на виконання своїх договірних зобов`язань позивач надав відповідачу кредит шляхом безготівкового перерахування кредитних коштів на картковий рахунок відповідача, що підтверджується банківською випискою (а.с19-23).

Банківська виписка з рахунку позичальника є належним та допустимим доказом у справі, що підтверджує рух коштів по банківському рахунку відповідача, вміщує записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. (Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 554/4300/16-ц від 25.05.2021).

Згідно із п. 42 Постанови Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 910/10254/18 від 23.09.2019, виходячи із принципу змагальності сторін, у спорі про стягнення кредитної заборгованості на позивача покладається тягар доведення надання позичальнику кредитних коштів та порушення боржником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, а на відповідача відповідно лежить тягар доведення відсутності у нього заборгованості. При цьому банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій, а отже є належним доказами надання позичальнику кредитних коштів.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, положення якої згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України застосовуються до відносин за кредитним договором, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч.3 ст. 1049 ЦК України).

Частиною 2 ст.1050 ЦК України унормовано, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Положеннями ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає, як порушення зобов`язання.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В ході судового розгляду відповідач не спростував факту наявності спірної суми заборгованості та не надав доказів погашення заборгованості за кредитом.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 17 Закону України 23.02.2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) та протоколи до неї, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (див. рішення від 21.01.1999 в справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», від 28.10.2010 року в справі «Трофимчук проти України», від 09.12.1994 року в справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 01.07.2003 року в справі «Суомінен проти Фінляндії», від 07.06.2008 року в справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії») свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Вимога п. 1 ст. 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Суд наголошує на недопустимості порушення одного з основоположних принципів правосуддя, що його було сформульовано Європейським судом з прав людини у рішенні у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium) від 26.10.1984 року - має не лише здійснюватися правосуддя, ще має бути видно, що воно здійснюється.

За результатами з`ясування обставин, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. ст.75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та про стягнення з відповідача на користь позивача 99 617 грн 69 коп. (з яких заборгованість за дозволеним овердрафтом - 99 617, 69 грн., в т.ч. прострочена заборгованість із щомісячного обов`язкового внеску в сумі 13 329, 70 грн.).

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, а стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 99 617 грн 69 коп., то розмір судового збору пропорційно частині задоволеної вимоги становить 2481 грн 00 коп., який сплачено позивачем згідно з платіжним дорученням № 15849 від 13.12.2022, покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 233, 238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" до ОСОБА_1 про стягнення 99 617 грн 69 коп. задоволити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (01011, м.Київ, вул.Лєскова, 9, ) 99 617 (дев`яносто дев`ять тисяч шістсот сімнадцять) грн 69 коп. заборгованості за дозволеним овердрафтом (у т.ч. прострочена заборгованість із щомісячного обов`язкового внеску) та 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно - західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку визначеному ст. 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано "21" лютого 2023 року.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя І.О. Пашкевич