ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття підготовчого провадження

та призначення справи до судового розгляду по суті

28.02.2023м. ДніпроСправа № 904/4684/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Стойчан В.В.

та представників:

від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом): Циганок Р.О.;

від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом): Мельник М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку підготовчого провадження справу

за первісним позовом Приватного підприємства "Харсел" (м. Київ)

до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" (м.Дніпро)

про стягнення заборгованості за договором про закупівлю № 21614 від 22.12.2021 у загальному розмірі 918 807 грн. 86 коп.

та

за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" (м. Дніпро)

до Приватного підприємства "Харсел" (м. Київ)

про стягнення штрафних санкцій за договором про закупівлю № 21614 від 22.12.2021 у загальному розмірі 88 541 грн. 18 коп. Суддя Суддя Фещенко Ю.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду Дніпропетровської області перебуває справа за позовом Приватного підприємства "Харсел" до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" про стягнення заборгованості за договором про закупівлю № 21614 від 22.12.2021 у загальному розмірі 918 807 грн. 86 коп.

Ціна позову складається з наступних сум:

- 765 684 грн. 00 коп. - основний борг;

- 13 935 грн. 45 коп. - пеня;

- 123 140 грн. 51 коп. - інфляційні втрати;

- 16 047 грн. 90 коп. - 3% річних.

Позовні вимоги за первісним позовом обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором про закупівлю № 21614 від 22.12.2021 в частині повного та своєчасного розрахунку за поставлений позивачем товар, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 765 684 грн. 00 коп. За прострочення виконання зобов`язання на підставі пункту 7.5. договору позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню за загальний період прострочення з 26.03.2022 по 24.09.2022 в сумі 13 935 грн. 45 коп. На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з квітня 2022 року по жовтень 2022 року у сумі 123 140 грн. 51 коп., а також 3% річних за період прострочення з 26.03.2022 по 06.12.2022 у сумі 16 047 грн. 90 коп.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь витрати по сплаті судового збору у розмірі 13 782 грн. 11 коп., а також, витрати на правову допомогу.

Ухвалою суду від 19.12.2022 позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Від відповідача засобами електронного зв`язку надійшли заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження (вх. суду № 45314/22 від 22.12.2022), в яких він просить суд здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, посилаючись на таке:

- на думку відповідача розгляд даної судової справи в порядку спрощеного позовного провадження може призвести до того, що відповідач не зможе належним чином захистити свої права під час розгляду такої справи та обґрунтувати суду свою правову позицію щодо позовних вимог позивача та заперечень відповідача;

- суд не мав передбачених законом підстав постановляти ухвалу про розгляд справи №904/4684/22 в порядку спрощеного позовного провадження;

- якщо судом буде відмовлено у задоволенні поданих відповідачем заперечень та буде продовжено розгляд справи № 904/4684/22 в порядку спрощеного позовного провадження, то відповідач просить суд розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши заперечення відповідача проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважав за необхідне відмовити у задоволенні заяви відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, з огляду на таке.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи; у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті; при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Судом було враховано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги категорію та складність справи, обраний позивачем спосіб захисту, характер спірних правовідносин та предмет доказування, а також надані сторонами пояснення та докази, суд не вбачав підстав для розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

В той же час, з метою надання можливості сторонам скористатися процесуальними правами, визначеними статтями 42 та 46 Господарського процесуального кодексу України, та з метою дотримання принципів господарського судочинства, а саме: рівності усіх учасників перед законом і судом та змагальності, суд вважав за доцільне здійснювати подальший розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 27.12.2022 вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, призначено перше судове засідання для розгляду справи по суті на 24.01.2023.

Від відповідача засобами електронного зв`язку надійшов відзив на позовну заяву (вх. суду № 46210/22 від 28.12.2022), в якому він просить суд відмовити в задоволенні позовних у повному обсязі, посилаючись на таке:

- обов`язок оплати товару у відповідача з`являється при умові своєчасного надання позивачем належним чином оформленого рахунку-фактури, видаткової накладної та товарно-транспортної накладної із зазначенням в таких документах коду товару згідно з УКТ ЗЕД;

- у видатковій накладній № 17 від 25.01.2022, рахунку-фактурі № 23 від 18.01.2022 та товарно-транспортній накладній № Р17 від 25.01.2022 не зазначений код товару згідно з УКТ ЗЕД, що є недотриманням (порушенням) пункту 4.2. договору з боку позивача, у зв`язку з чим у відповідача не настав обов`язок щодо оплати поставленого товару на підставі документів, зміст яких не відповідає умовам договору;

- оскільки видаткова накладна № 17 від 25.01.2022, рахунок-фактура № 23 від 18.01.2022 та товарно-транспортна накладна № Р17 від 25.01.2022 позивача не відповідають встановленим вимогам в договорі, то в такому випадку у відповідача не настав обов`язок оплати поставленого товару, а тому відсутні підстави для подання позовної заяви;

- у товарно-транспортній накладній № Р17 від 25.01.2022 не зазначено дати фактичної передачі товару відповідачу, а зазначена лише дата формування такої видаткової накладної, яка зазначається по центру зверху в товарно-транспортних накладних. Жодної дати фактичної передачі товару відповідачу не міститься в товарно-транспортній накладній № Р17 від 25.01.2022;

- відповідач вважає, що день поставки товару у товарно-транспортній накладній № Р17 від 25.01.2022 не зазначений, а тому у відповідача не прошов строк з відтермінуванням 60-ти календарних днів з дня поставки товару для оплати товару;

- позивач та відповідач у договорі врегулювали питання відповідальності за порушення грошового зобов`язання (3% річних та інфляційних витрат) на власний розсуд, тому позивач не має підстав для стягнення 3% річних та інфляційних втрат з відповідача на підставі статті 625 Цивільного кодексу України, оскільки така неможливість прямо передбачена пунктом 11.1. договору.

У подальшому до суду надійшла зустрічна позовна заява (вх. суду № 23/23 від 02.01.2023) Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" до Приватного підприємства "Харсел" про стягнення штрафних санкцій за договором про закупівлю № 21614 від 22.12.2021 у загальному розмірі 88 541 грн. 18 коп.

Позовні вимоги за зустрічним позовом обґрунтовані порушенням відповідачем за зустрічним позовом зобов`язань за договором про закупівлю № 21614 від 22.12.2021 в частині своєчасної поставки товару, у зв`язку з чим, на підставі пункту 7.2. договору позивач за зустрічним позовом нарахував та просить суд стягнути з відповідача за зустрічним позовом штраф у розмірі 20% від вартості несвоєчасно поставленого або непоставленого товару в сумі 30 864 грн. 00 коп. Крім того, на підставі пункту 7.4. договору позивач за зустрічним позовом нарахував та просить суд стягнути з відповідача за зустрічним позовом пеню у розмірі 0,1% вартості товару, з якого допущено прострочення поставки за кожен день прострочення, за загальний період з 19.01.2022 по 29.12.2022 в сумі 57 677 грн. 18 коп.

Також, позивач за зустрічним позовом просить суд вирішити питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою суду від 09.01.2023 зустрічну позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" прийнято для спільного розгляду з первісним позовом.

Судом було відзначено, що відповідно до частини 7 статті 180 Господарського процесуального кодексу України, у випадку подання зустрічного позову у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, суд постановляє ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 09.01.2023 здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, розпочато розгляд справи зі стадії відкриття провадження у справі, справу призначено до розгляду у підготовче засідання на 24.01.2023.

Від позивача за первісним позовом за допомогою системи "Електронний суд" надійшла відповідь на відзив на позовну заяву (вх. суду 1305/23 від 11.01.2023), в якій він підтримує позовні вимоги у повному обсязі та обґрунтовує власну позицію наступним:

- відповідач вважає, що оскільки надані позивачем первинні документи не містять код УКТЗЕД, то строк для оплати товару не настав. Проте, код УКТЗЕД не є обов`язковим реквізитом в первинних документах;

- надана позивачем видаткова накладна № 17 від 25.01.2022 (далі - видаткова накладна №17) містить найменування суб`єктів господарювання, а також підписи осіб, які передають та отримують товар, найменування товару, його кількість, вартість, та інші передбачені Положенням та Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" реквізити, тобто відповідає вимогам законодавства, тому є первинним документом, який фіксує факт здійснення господарської операції та є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Ані Положенням, ані Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" не передбачено вимогу щодо зазначення у видатковій накладній, рахунку на оплату, коду УКТЗЕД;

- на підтвердження здачі відповідачу товару було складено товарно-транспортну накладну № 17 від 25.01.2022 за формою № 1-ТН у відповідності до додатку № 7 до Правил перевезень. Товарно-транспортна накладна № 17 скріплена печатками та підписами позивача відповідача, що означає, що відповідач без заперечень прийняв товар за товарно-транспортною накладною № 17. Відповідно до товарно-транспортною накладною № 17 відповідач прийняв товар 25 012022 року, тобто в день складання товарно-транспортної накладної. Супровідним документом до товарно-транспортної накладної № 17 була видаткова накладна № 17 від 25.01.2022. Відповідно до видаткової накладної № 17 відповідач отримав товар. Таким чином днем поставки товару є 25.01.2022;

- отримання відповідачем поставленого товару є підставою виникнення у нього зобов`язання оплатити поставлений товар відповідно до умов договору і чинного законодавства на підставі оформленої видаткової накладної.

- оскільки відповідач не виконав взяте на себе зобов`язання за договором, а саме взагалі не сплатив на користь позивача суми за поставлений товар, то позивач має право стягнути з відповідача 3% річних та інфляційні втрати.

Від відповідача за первісним позовом засобами електронного зв`язку надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву (вх. суду № 2637/23 від 18.01.2023), в яких він не погоджується з доводами позивача, викладеними у відповіді на відзив на позовну заяву, посилаючись на таке:

- між позивачем та відповідачем було укладено договір про закупівлю № 21614 від 22.12.2021 (далі - договір);

- між позивачем та відповідачем було укладено договір про закупів не договір поставки, а тому всі доводи позивача в межах даного факту не відносяться до реальних обставин по справі;

- посилання позивача на частину 6 статті 265 Господарського кодексу України не є коректним, оскільки в даній частині зазначається, що до договору поставки можуть застосовуватись положення Цивільного кодексу України, притаманні договору купівлі-продажу, проте не навпаки. Законодавство не передбачає застосування положень законодавства, притаманні договору поставки, до договорів купівлі-продажу;

- позивач знову вводить суд в оману та не зазначає повний текст пункту 4.2. договору, а саме: не зазначає дане речення: "У документах, а саме: рахунку-фактурі, видатковій накладній, транспортній накладній, податковій накладній зазначається код товару згідно з УКТ ЗЕД". Сторони в договорі погодили, що зазначення коду товару згідно УКТ ЗЕД обов`язковим у господарських взаємовідносинах між позивачем та відповідачем. Підписуючи договір позивач був повідомлений про дану вимогу. Крім того, договір було укладено на підставі процедури закупівлі, що є додатковим підтвердженням того, що позивач знав та розумів, які вимоги будуть встановлюватись до підготовлених документів позивача під час виконання умов договору. Тобто, вимогу щодо зазначення коду товару згідно УКТ ЗЕД в видатковій накладній, рахунку-фактурі та товарно-транспортній накладній встановлено саме в договорі, а не в будь-якому іншому місці, про які зазначає позивач у відповіді на відзив на позовну заяву;

- зазначена дата позивачем складання товарно-транспортної накладної не дорівнює даті фактичної передачі товару відповідачу, оскільки товар може не завантажитись в той же день, товар їде з одного обласного центру до іншого, товар може не доїхати взагалі, тощо;

- частина 2 статті 625 Цивільного кодексу України чітко передбачає, що між сторонами в договорі може бути встановлений інший розмір процентів. Відповідно до пункту 11.1. договору сторони встановили, що прострочені замовником грошові зобов`язання, передбачені даним договором, повинні виконуватись без урахування індексу інфляції та 3% річних, тобто розмір процентів та інфляція прирівнюються до 0%;

- позивач та відповідач у пункті 11.1. договору чітко встановили, що розмір інфляційних витрат та 3% річних у господарських взаємовідносинах між позивачем та відповідачем - становить 0 (нуль) відсотків, що відповідає вимогам частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України аспекті.

Від відповідача за зустрічним позовом надійшов відзив на позовну заяву (вх. суду №3352/23 від 23.01.2023), в якому він просить суд у задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом відмовити у повному обсязі, посилаючись на таке:

- твердження відповідача про те, що позивач прострочив поставку товару, нічим не підтверджено, оскільки не надано доказів направлення позивачу заявки;

- строк розрахунку пені за порушення строків поставки товару, який визначений пунктами 11-13, 17 заявки, відповідач визначив у 339 календарних днів (з 25.01.2022 по 29.12.2022). Проте, такий строк визначено невірно та з порушенням норм Господарського кодексу України;

- пункт 7.4. договору не містить ні іншого строку, відмінного від встановленого частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України, наприклад, який є меншим або більшим 6-ти місяців, ні вказівки на подію, що має неминуче настати;

- відповідач здійснив розрахунок штрафних санкцій на строк більший, ніж встановлено частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України;

- відповідно до пункту 7.4 договору за порушення строків поставки товару з постачальника стягується у розмірі 0,1% від вартості товару, з якого допущено прострочення поставки за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ. Тобто, договором визначено, що пеня нараховується у разі прострочення поставки товару. З тверджень відповідача, які викладені у зустрічному позові, виходить, що позивач взагалі не здійснив поставку товару, визначеного у пунктах 11-13, 17 Заявки на суму 154 320 грн. 00 коп., а тому можна дійти висновку, що прострочення не мало місце, оскільки такий товар взагалі не був поставлений. Прострочення мало б місце, якщо поставка цього нібито непоставленого товару відбулась, але з порушенням строків, визначених у договорі;

- 18.01.2022 позивач виставив відповідачу рахунок на оплату № 23, в якому перелічено

товари, які позивач буде поставляти. Проте, жодних заперечень, претензій чи будь - якого іншого зворотного зв`язку від відповідача щодо асортименту, кількості товару у рахунку №23 не було;

- товар прийнято відповідачем за видатковою накладною № 17 від 25.01.2022 без заперечень та претензій щодо кількості і асортименту товару;

- у відзиві на первісний позов позивача відповідач стверджував, що неможливо визначити день ставки товару за видатковою накладною № 17, оскільки у товарно-транспортній накладній не вказано день поставки. Натомість, у своєму зустрічному позові відповідач вказує що поставка товару відбулась 25.01.2022, тобто відповідач підтвердив, що датою поставки товару за видатковою накладною № 17 є 25.01.2022, як це зазначав позивач у первісному позові та відповіді на відзив.

Від позивача за первісним позовом надійшов попередній розрахунок судових витрат (вх. суду № 3354/23 від 23.01.2023), в якому вказано, що попередній розмір судових витрат, які ПП "Харсел" очікує понести при розгляді зустрічного позову становить 10 000 грн. 00 коп.

Від позивача за первісним позовом надійшло клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу (вх. суду № 3355/23 від 23.01.2023), в якому він просить суд стягнути з відповідача на свою користь витрати на правничу допомогу за первісним позовом у розмірі 35 000 грн. 00 коп. та витрати на правничу допомогу за зустрічним позовом у розмірі 10 000 грн. 00 коп.

Від позивача за зустрічним позовом засобами електронного зв`язку надійшла відповідь на відзив на позовну заяву (вх. суду № 4642/23 від 30.01.2023), в якій він просить суд поновити строк на подану доказів для долучення до матеріалів справи та вказує про таке:

- доказом направлення до ПП "Харсел" рознарядки № 15-01/057 від 13.01.2022 на поставку товару - є наявний електронний лист на пошту ПП "Харсел", яка зазначена в реквізитах договору № 21614 від 22.12.2021, а саме на електронну пошту: . В додатках до даної відповіді на відзив в якості додатку до матеріалів справи ПрАТ "ДТРЗ" долучає витяг з листа з електронний пошти, який підтверджує направлення рознарядки (заявка) № 15-01/057 від 13.01.2022 на поставку товару (далі - заявка) від ПрАТ "ДТРЗ" до ПП "Харсел";

- ПП "Харсел", зазначаючи що ПрАТ "ДТРЗ" було невірно розраховано суму пені для стягнення, не зазначило, який саме є правильний розрахунок на думку ПП "Харсел";

- фактично ПП "Харсел" навіть зараз має можливість виконати умови договору та поставити непоставлений товар із заявки, а тому твердження ПП "Харсел", що у ПрАТ "ДТРЗ" не має підстав стягувати пеню на підставі пункту 7.4. договору - є безпідставними;

- до заявки пункт 5.4. договору не має жодного відношення, оскільки ПрАТ "ДТРЗ" та ПП "Харсел" не звіряють фактично поставлений товар із відповідною заявкою ПрАТ "ДТРЗ";

- ПП "Харсел" не оспорює стягнення штрафу на користь ПрАТ "ДТРЗ" на підставі пункту 7.2. договору у розмірі 30 864 грн. 00 коп.

У підготовче засідання 24.01.2023 з`явилися представники позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) та відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом).

У вказаному засідання судом було оголошено протокольну перерву до 14.02.2023.

У підготовче засідання 14.02.2023 з`явився представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом), представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) у вказане засідання не з`явився, при цьому останній про день, час та місце підготовчого засідання був повідомлений належним чином, оскільки його представник був присутній у минулому судовому засіданні, що відображено у протоколі судового засідання від 24.01.2023 (а.с. 114), а також, наявний підпис представника відповідача на повідомленні про відкладення розгляду справи (а.с. 115).

У вказаному засіданні представником відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) заявлено усне клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням сторін у процесі укладення мирової угоди, яке було задоволено судом.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 14.02.2023 підготовче засідання було відкладено до 28.02.2023.

Від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) засобами електронного зв`язку надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх. суду №9829/23 від 28.02.2023), в якому він зазначає про те, що 28.02.2023 представник товариства також приймає участь в іншому судовому провадженні, тому просить суд врахувати дані обставини, якщо представник запізниться до призначеного часу судового засідання з розгляду справи № 904/4684/22 або не матиме можливості бути присутнім у вказаному засіданні.

У підготовче засідання 28.02.2023 з`явилися представники позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) та відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом).

У вказаному засіданні представники сторін підтвердили доцільність закриття підготовчого провадження.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Відповідно до частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до частини 1 статті 177 Господарського процесуального кодексу України, завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

У підготовчому засіданні 28.02.2023 судом, відповідно до вимог статті 182 Господарського процесуального кодексу України, були здійснені всі дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 185 Господарського процесуального кодексу України суд за результатами підготовчого засідання постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Відповідно до пункту 18 частини 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання для розгляду справи по суті.

На підставі викладеного, керуючись статтею 177, пунктом 18 частини 2 статті 182, пунктом 3 частини 2 статті 185, статтями 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

2. Розпочати розгляд справи по суті у загальному позовному провадженні та призначити судове засідання на 14.03.2023 об 11:40 год., яке відбудеться в приміщенні Господарського суду Дніпропетровської області в залі судового засідання (кабінеті) № 1-207 за адресою: 49027, м. Дніпро, вул. Володимира Винниченка, 1.

3. Викликати представників учасників справи в судове засідання, визнавши їх явку обов`язковою.

4. У зв`язку з відсутністю фінансування потреб Господарського суду Дніпропетровської області на відправку поштової кореспонденції, про що 23.05.2022 на сайті Судової влади України розміщене відповідне оголошення (https://dp.arbitr.gov.ua/sud5005/pres-centr/news/1276874/), дану ухвалу направити учасникам справи на їх електронні пошти, а саме:

- позивачу за первісним позовом (відповідачу за зустрічним позовом) на електронну пошту , яку він зазначив у первісній позовній заяві;

- відповідачу за первісним позовом (позивачу за зустрічним позовом) на електронну пошту , яку зазначено у зустрічній позовній заяві та договорі про закупівлю № 21614 від 22.12.2021.

5. Повідомити учасників справи про те, що інформація у цій справі доступна на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://dp.arbitr.gov.ua/sud5005/spisok/csz/

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення - 28.02.2023 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний - 01.03.2023.

Суддя Ю.В. Фещенко