ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2023 р. Справа№ 910/5844/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Разіної Т.І.

Шаптали Є.Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва"

на рішення Господарського суду міста Києва від 27.12.2022

у справі № 910/5844/22 (суддя Спичак О.М.)

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

до Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва"

про стягнення 2637,26 грн,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" про стягнення 2637,26 грн, з яких: 2440,60 грн основного боргу, 55,16 грн 3% річних та 141,55 грн інфляційних втрат.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказував на те, що відповідачем не було здійснено повної та своєчасної оплати за спожиту ним теплову енергію, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість у розмірі 2440,60 грн. Також, на підставі вказаної заборгованості позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача суму 55,16 грн 3% річних та 141,55 грн інфляційних втрат.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.12.2022 позов задоволено частково. Вирішено стягнути з Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" суму основного боргу у розмірі 2440,60 грн, 3% річних у розмірі 55,16 грн, інфляційні втрати у розмірі 139,87 грн та судовий збір у розмірі 2479,47 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 27.12.2022 у справі № 910/5844/22 та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

Короткий зміст апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Підставою для скасування оскаржуваного судового рішення відповідач зазначає порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що на думку відповідача, відсутність доказів споживання ним теплової енергії у нежитловому приміщенні без визначеної площі у багатоквартирному житловому будинку № 34/1 по вулиці Академіка Щусєва в місті Києві у спірний період, свідчить насамперед про відсутність у відповідача обов`язку зі сплати вартості спожитої за вищевказаною адресою теплової енергії.

При цьому, відповідач зазначає про необґрунтованість розрахунку ціни позову, а саме недоведеність позивачем відповідності нарахованого об`єму спожитої теплоенергії, фактично спожитому об`єму цієї теплової енергії.

Також, відповідач посилається на судову практику в аналогічних правовідносинах висловлену Північним апеляційним господарським судом у справах: № 910/3612/22, № 910/21852/21, № 910/21858/21.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу та узагальнення його доводів

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить суд апеляційної інстанції рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення посилаючись на те, що мотиви та підстави, зазначені в ній щодо скасування судового рішення є безпідставними та необґрунтованими, а рішення суду першої інстанції прийнято відповідно до вимог чинного законодавства.

Зокрема, позивач наголошує на тому, що оскільки нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою: місто Київ, вулиця Академіка Щусєва, будинок 34/1, площею - 108 кв.м. перебуває у відповідача на праві господарського відання, а саме відповідач, як користувач та розпорядник нежитлового приміщення несе зобов`язання по оплаті за спожиту теплову енергію.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.01.2023, апеляційну скаргу Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.12.2022 у справі № 910/5844/22 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Іоннікова І.А., судді: Разіна Т.І., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2023 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/5844/22.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.01.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.12.2022 у справі № 910/5844/22. Апеляційний перегляд оскаржуваного рішення вирішено здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, розгляд апеляційної скарги здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Розпорядженням Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 09.02.2011 № 80 закріплено за Комунальним підприємством "Керуюча дирекція" жилий будинок за адресою: м. Київ, вул. Академіка Щусєва, буд. 34/1, загальною площею 5395,00 кв.м.; площа нежитлових приміщень 134,70 кв.м.).

Рішенням Київської міської ради від 09.10.2014 №270/270 перейменовано Комунальне підприємство "Керуюча дирекція Шевченківського району" в Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" (відповідач).

Звертаючись з даним позовом до суду першої інстанції, позивач посилався на те, що відповідачем не було здійснено оплату за спожиту теплову енергію, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість у розмірі 2440,60 грн.

Крім того, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 55,16 грн 3% річних та 141,55 грн інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.12.2022 позов задоволено частково. Вирішено стягнути з Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" суму основного боргу у розмірі 2440,60 грн, 3% річних у розмірі 55,16 грн, інфляційні втрати у розмірі 139,87 грн та судовий збір у розмірі 2479,47 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

В силу вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, вивчивши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуване судового рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 136 Господарського кодексу України право господарського відання є речовим правом суб`єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. Власник майна, закріпленого на праві господарського відання за суб`єктом підприємництва, здійснює контроль за використанням та збереженням належного йому майна безпосередньо або через уповноважений ним орган, не втручаючись в оперативно-господарську діяльність підприємства.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України "Про теплопостачання" балансоутримувач (будинку, групи будинків, житлового комплексу) - власник відповідного майна або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно і уклала договір купівлі-продажу теплової енергії з теплогенеруючою або теплопостачальною організацією, а також договори на надання житлово-комунальних послуг з кінцевими споживачами.

Судом першої інстанції встановлено, що нежитлове приміщення яким користується відповідач площею 108 кв.м, розташоване за адресою: місто Київ, вулиця Академіка Щусєва, будинок 34/1, закріплено за відповідачем на праві господарського відання, прийнято і перебуває на балансі останнього.

З урахуванням вищевикладеного, оскільки нежиле приміщення площею 108 кв.м, у багатоквартирному житловому будинку № 34/1 по вулиці Академіка Щусєва в місті Києві, у заявлений в позові до стягнення період перебувало у відповідача на праві господарського відання, саме він як користувач та розпорядник останнього є особою, відповідальною за здійснення оплати за спожиту теплову енергію.

Також, матеріалами справи підтверджується, що будинок по вулиці Академіка Щусєва, будинок 34/1, у місті Києві оснащений інженерною мережею з централізованого опалення. Нежитлове приміщення, розташоване у житловому будинку за вказаною адресою, має спільну інженерну мережу з централізованого опалення.

З огляду на те, що відповідач є балансоутримувачем нежитлового приміщення за адресою: місто Київ, вулиця Академіка Щусєва, будинок 34/1, окремий облік теплоспоживання відповідача пропорційно його опалюваній площі здійснюється за особовим рахунком 8.

Відповідно до п. 29 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198 (далі - Правила № 1198), теплова енергія постачається безперервно.

Згідно п. 36 Правил № 1198 теплопостачальна організація зобов`язується забезпечувати протягом обумовленого в договорі часу безперервне постачання теплової енергії (за винятком нормативно встановлених перерв), підтримувати параметри теплоносія, що подається з колекторів джерела теплової енергії, на вході в теплову мережу споживача теплової енергії відповідно до температурного графіка теплової мережі, не допускаючи відхилення параметрів, визначених договором.

Відповідно до п. 3 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005, послуги надаються споживачам безперебійно, виключно за винятком часу перерв, визначених відповідно до ч. 3 ст. 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

За приписами п. 40 Правил № 1198 споживач теплової енергії зобов`язаний, зокрема, вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

Обсяг спожитої відповідачем теплової енергії в ГКал., а також щомісячне нарахування по особовому рахунку відображені в облікових картках споживача за його обліковим записом: 8, копії яких надані позивачем.

Матеріалами справи підтверджено, що у спірний період позивач поставив відповідачу теплову енергію, за адресою: місто Київ, вулиця Академіка Щусєва, будинок 34/1.

Вказані обставини також підтверджуються: актом прийняття теплового вузла обліку; актами про готовність вузла комерційного обліку споживача до роботи; корінцями нарядів на включення та відключення будинку на опалювальний сезон.

Акт прийняття теплового вузла обліку та акт про готовність вузла комерційного обліку підтверджують, що житловий будинок за адресою: місто Київ, вулиця Академіка Щусєва, будинок 34/1, обладнаний комерційним приладом обліку, який опломбований та готовий до роботи.

При цьому, в актах про готовність вузла комерційного обліку споживача до роботи споживачем зазначено відповідача, з особовим рахунком 8.

Більше того, на підтвердження факту постачання теплової енергії до житлового будинку за спірний період у матеріалах справи містяться корінці нарядів на включення та відключення вказаного будинку в період опалювального сезону, в яких споживачем зазначено ЖЕК-114 КП "Центр ОС Шевченківського р-ну".

Як зазначав позивач, на підставі виданих корінців нарядів підключається весь будинок за вказаною адресою в цілому. На окрему частину нежитлового приміщення, корінці нарядів не видаються.

Зазначений в корінцях нарядів споживач ЖЕК-114 КП "Центр ОС Шевченківського р-ну" являється обслуговуючою організацією, яка здійснює комплексне обслуговування всього житлового будинку в цілому за адресою: місто Київ, вулиця Академіка Щусєва, будинок 34/1, саме тому в корінцях нарядів зазначена інформація стосовно КП "ЦОС Шевченківського р-ну".

За таких обставин, як вірно зазначив суд першої інстанції, позивачем доведено факт підключення/відключення до/від постачання теплової енергії у будинку в цілому за адресою місто Київ, вулиця Академіка Щусєва, будинок 34/1.

Таким чином, матеріали справи підтверджують, що нарахування за надані послуги теплопостачання здійснювалось на підставі відомостей споживання та діючих в період споживання тарифів.

Отримання відповідачем послуг теплопостачання підтверджується наявними в матеріалах справи доказами: обліковими картками за особовим рахунком 8; актами приймання-передавання товарної продукції, розрахунком основного боргу за теплову енергію, згідно якого сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 2440,60 грн.

При цьому, колегією суддів враховано, що питання прийняття облікових карток (табуляграм) в якості належних доказів у справах про стягнення заборгованості за договорами постачання (купівлі-продажу) теплової енергії у гарячій воді неодноразово досліджувалося у судовій практиці (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 910/6652/17, від 12.07.2018 у справі № 910/6654/17, від 12.10.2018 у справі № 910/30728/15, від 03.09.2020 у справі № 910/17662/19).

Положеннями ст.ст. 13, 19, 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Наведене відповідає правовим позиціям, викладеним, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21.08.2019 у справі № 922/4239/16, від 25.09.2019 у справі № 522/401/15-ц, від 10.12.2018 у справі № 638/11034/15-ц.

Відповідно до п.п. 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Однак, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Процедура відключення приміщення від внутрішньобудинкових мереж, встановлена Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 4 від 22.11.2005 (у редакції станом на момент надання послуг).

Разом з тим, відповідачем не надано суду жодних належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження відключення від теплопостачання будинку, розташованого за адресою: місто Київ, вулиця Академіка Щусєва, будинок 34/1, а тому у відповідача наявний обов`язок щодо відшкодування вартості спожитої теплової енергії.

При цьому, відповідачем ні під час розгляду справи судом першої інстанції, ні в апеляційній скарзі не спростовано належними, допустимими та достовірними доказами відомості щодо обсягів отриманої теплової енергії, нарахування боргу, а також не надано доказів здійснення оплати останньої.

Алгоритм нарахування заборгованості детально відображено в довідці про нарахування та актах приймання-передавання товарної продукції.

Твердження відповідача на об`єм спожитої теплової енергії, який відображений у відомостях звіту споживання теплової енергії, відрізняється від об`єму який зазначений в довідці про нарахування за теплову енергію та облікових картках (табуляграми), колегією суддів оцінююється критично, виходячи з того, що відповідач невірно оцінює інформацію по об`єму спожитої теплової енергії, оскільки у відомостях обліку споживання теплової енергії відображений місячний об`єм спожитої теплової енергії всього будинку в цілому (облік споживання теплової енергії будинку за адресою: місто Київ, вулиця Академіка Щусєва, будинок 34/1, здійснюється за особовим рахунком НОМЕР_1 ), в той же час в довідці про нарахування за теплову енергію та облікових картках (табуляграми) зазначається місячний об`єм спожитої теплової енергії саме нежитлового приміщення, яке знаходиться у відповідача на праві господарського відання.

Крім того, посилання відповідача на судову практику, викладену Північним апеляційним господарським судом у справах № 910/3612/22, № 910/21852/21, № 910/21858/21, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки вказані справи не є релевантними до даного предмета спору.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.10.2019 № 910/12604/18.

Таким чином, бездоговірне споживання відповідачем теплової енергії за рахунок централізованого опалення є порушенням вимог чинного законодавства, а відповідачем доказів виконання зобов`язання з оплати послуг по теплопостачанню у розмірі 2440,60 грн суду не надано, отже місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про їх задоволення.

Контррозрахунку заявлених до стягнення сум трьох процентів річних та інфляційних втрат відповідачем суду не надано.

Зважаючи на доведеність прострочення грошового зобов`язання перед позивачем зі сплати 2440,60 грн за спірний період, судова колегія погоджується з висновками місцевого господарського суду про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 55,16 грн та інфляційні втрати у розмірі 139,87 грн.

Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що надававши правову кваліфікацію наданим доказам у даній справі, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з підстав доведеності та обґрунтованості факту порушення відповідачем прав позивача та охоронюваних законом інтересів в аспекті ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, доводи відповідача по суті його апеляційної скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують висновків місцевого господарського суду та не можуть бути підставами для скасування рішення господарського суду першої інстанції.

В свою чергу, викладені позивачем у відзиві на апеляційну скаргу доводи є документально обґрунтованими та такими, що належним чином досліджені місцевим господарським судом при розгляді даної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки за результатами апеляційної скарги

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно встановив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив надані сторонами докази, вірно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права, а тому рішення місцевого господарського суду є законним та обґрунтованим.

Таким чином, судова колегія вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскарженого у даній справі судового рішення не вбачається.

Судові витрати

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 27.12.2022 у справі № 910/5844/22 - без змін.

Матеріали справи № 910/5844/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді Т.І. Разіна

Є.Ю. Шаптала