ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

01 березня 2023 року Справа № 926/4278/22

Суддя Ковальчук Т.І, розглянувши у підготовчому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Мамаївський агропромисловий комбінат, м. Нікополь Дніпропетровської області,

до Кіцманської державної податкової інспекції Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області, м. Кіцмань Чернівецької області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління ДПС у Чернівецькій області, м. Чернівці,

про стягнення 3% річних у сумі 295600,00 грн.,

за участю в секретаря судового засідання Гаврилюк І.С.,

представників сторін:

позивача з технічних причин не взяв участі у засіданні в режимі відеоконференції,

відповідача не з`явився,

третьої особи не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Мамаївський агропромисловий комбінат звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовною заявою до Головного управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області про стягнення 3% річних у сумі 295600,00 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що на виконання визнаних у подальшому в судовому порядку недійсними податкових повідомлень-рішень Кіцманської міжрайонної державної податкової інспекції позивач сплатив до Державного бюджету 1000000,00 грн. за платежами з податку на додану вартість, відтак, має право на отримання 3% річних за час не повернення відповідачем вказаних коштів як таких, що отримані без достатніх правових підстав, у сумі 295600,00 грн. за період з 28.09.2012 по 04.08.2022.

Ухвалою від 13.12.2022 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 10.01.2023.

26.12.2022 відповідач ГУ Державної казначейської служби України у Чернівецькій області подав відзив на позовну заяву про стягнення 3% річних.

У відзиві ГУ ДКС у Чернівецькій області позов не визнало з тих підстав, що:

- основним завданням органів Казначейства є реалізація державної політики у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів;

- ГУ ДКС у Чернівецькій області не перебуває у договірних відносинах з позивачем, виконує виключно розрахунково-касове обслуговування розпорядників одержувачів бюджетних коштів та інших клієнтів та обслуговує єдиний казначейський рахунок, на який і надійшли сплачені позивачем 1 млн. грн. податку на додану вартість;

- відносини у сфері справляння податків і зборів регулюються нормами Податкового кодексу України, а не нормами Цивільного кодексу України, як зазначено в позовній заяві;

- тільки органи ДПС мають можливість здійснення постійного контролю за правильністю та своєчасністю надходження до державного бюджету податку на додану вартість, а також ведення обліку платежів у розрізі платників з метою забезпечення повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету;

- рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 22.02.2021 у справі № 600/1424/20-а зобов`язано ГУ ДПС у Чернівецькій області підготувати та направити до казначейства висновок про повернення позивачу надміру сплаченого ПДВ у розмірі 1 млн. грн., однак вимогу про стягнення 3% річних за несвоєчасне повернення цих коштів подано до іншої юридичної особи ГУ Казначейства. При цьому, останнє 04.08.2022 виконало в установленому порядку електронний висновок ГУ ДПС у Чернівецькій області від 28.07.2022 про повернення помилково або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені.

29.12.2022 надійшла заява позивача від 21.12.2022 про участь його представника в судовому засіданні в режимі відеоконференції, яка була задоволена ухвалою суду від 29.12.2022.

Ухвалою від 10.01.2023 залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління ДПС у Чернівецькій області, підготовче засідання відкладено на 26.01.2023 у зв`язку з відключенням будівлі Господарського суду Чернівецької області від електропостачання, що унеможливило проведення засідання в режимі відеоконференції та технічну фіксацію ходу засідання (акт від 10.01.2023 щодо знеструмлення електромережі, вихід з ладу сервера автоматизованої системи та інші умови що впливають на безперебійність та функціонування автоматизованої системи).

16.01.2023 позивач подав клопотання від 09.01.2023 про заміну неналежного відповідача, в якому просив замінити неналежного відповідача Головне управління Державної казначейської служби України на належного відповідача Кіцманську державну податкову інспекцію Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області.

19.01.2023 від ГУ Державної казначейської служби України у Чернівецькій області надійшло клопотання від 16.01.2023 про долучення матеріалів по справі.

24.01.2023 третя особа Головне управління ДПС у Чернівецькій області подало сформовані в системі Електронний суд пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

У цих поясненнях третя особа просила відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що:

- умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені визначені статтею 43 Податкового кодексу України при наявності відповідних сум в інтегрованій картці платника податку;

- створення електронного висновку про повернення ТОВ Мамаївський агропромисловий комбінат надміру сплаченого податку на додану вартість в сумі 1000000,00 грн. було технічно неможливим до 28.07.2022 у зв`язку із зміною основного місця обліку підприємства на ГУ ДПС у Дніпропетровській області, Нікопольська ДПІ;

- грошових зобов`язань у розумінні вимог ст. 625 ЦК України між сторонами не виникало, оскільки за статтею 9 Податкового кодексу України податок на додану вартість належить до загальнодержавних податків, зарахування яких здійснюється відповідно до Бюджетного кодекс у України.

Призначене на 26.01.2023 підготовче засідання не відбулося в зв`язку з відключенням будівлі Господарського суду Чернівецької області від електропостачання.

У зв`язку з цим ухвалою від 26.01.2023, постановленою після відновлення електропостачання поза межами підготовчого засідання, суд вирішив процесуальні питання у справі, а саме за клопотанням позивача замінив відповідача у справі Головне управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області на Кіцманську державну податкову інспекцію Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області та відклав підготовче засідання на 14.02.2023 у режимі відеоконференції з представником позивача.

У підготовче засідання 14.02.2023 представники відповідача і третьої особи не з`явилися, докази вручення відповідачеві ухвали від 26.01.2023 у матеріалах справи відсутні. Також не надійшло відзиву на позов від Кіцманської ДПІ ГУ ДПС у Чернівецькій області.

Ухвалою від 14.02.2023 підготовче засідання відкладено на 01.03.2023 в режимі відеоконференції з представником позивача.

У підготовче засідання 01.03.2023 представник відповідача не з`явився без повідомлення причин неявки, докази повідомлення Кіцманської ДПІ ГУ ДПС у Чернівецькій області про дату, час і місце підготовчого засідання 01.03.2023 наявні в матеріалах справи.

Представник третьої особи у засідання не з`явився, надіслав клопотання про відкладення розгляду справи через хворобу представника і продовження строку підготовчого засідання.

Представник позивача з технічних причин не забезпечив свою участь у засіданні 01.03.2023 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та електронного цифрового підпису за допомогою онлайн сервісу відеозв`язку easycon.com.uа. Так, після підключення секретарем судового засідання представника позивача до мережі суду для участі в судовому засіданні був відсутній аудіо- та відеозв`язок з представником позивача, при цьому в суді був наявний інтернет-зв`язок, а технічні засоби відеозапису господарського суду для фіксації судового засідання були справними.

У відповідності до частини 5 статті 197 Господарського процесуального кодексу України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Відтак, суд виходить з того, що представник позивача не забезпечив своєї участі у судовому засіданні, в зв`язку з чим вирішує питання підготовчого засідання за відсутності представників сторін і третьої особи.

Відповідно до частини 1 статті 177 ГПК України завданнями підготовчого провадження є:

1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу;

2) з`ясування заперечень проти позовних вимог;

3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів;

4) вирішення відводів;

5) визначення порядку розгляду справи;

6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Позивач просить стягнути з відповідача нараховані на підставі статті 625 Цивільного кодексу України 3% річних на суму несвоєчасно повернутих коштів у розмірі 1000000,00 грн. за платежем з податку на додану вартість, сплачених ТОВ Мамаївський агропромисловий комбінат на підставі податкових повідомлень-рішень Кіцманської міжрайонної державної податкової інспекції Чернівецької області від 18.09.2012 року за № за формою Р про визначення грошового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 1974351,00 та застосування штрафної (фінансової) санкції у сумі 387553,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ Мамаївський агропромисловий комбінат оскаржило указане податкове повідомлення-рішення до адміністративного суду, за результатами розгляду постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.07.2019 року у справі № 2а/2470/2302/12 задоволено заяву TOB Мамаївський агропромисловий комбінат про перегляд постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27.08.2013 року за нововиявленими обставинами, залишено без змін постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 13.05.2013 року, зокрема, скасовано податкове повідомлення-рішення Кіцманської міжрайонної державної податкової інспекції Чернівецької області від 18.09.2012 року № за формою Р про визначення грошового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 1974351,00 грн. та застосування штрафної (фінансової) санкції у сумі 387553,00 грн.

Зі змісту рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 22.02.2021 року у справі № 600/1424/20-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Мамаївський агропромисловий комбінат до Чернівецького окружного адміністративного суду з до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відомо, що 25.05.2020 Товариство звернулося до ГУ ДПС у Чернівецькій області із заявою про повернення надміру сплачених коштів у розмірі 1000000,00 грн., однак отримало відмову, відтак подало до адміністративного суду зазначений позов.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 22.02.2021 року у справі № 600/1424/20-а, зокрема, вирішено:

- адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Мамаївський агропромисловий комбінат до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Чернівецькій області щодо ненадання висновку про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю Мамаївський агропромисловий комбінат надміру сплаченого податку на додану вартість у розмірі 1000000,00 грн.;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Чернівецькій області підготувати та направити до казначейства разом з іншими передбаченими заководаством документами висновок органу про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю Мамаївський агропромисловий комбінат надміру сплаченого податку на додану вартість у розмірі 1000000,00 грн. Указане рішення залишено в силі постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01.06.2021 року.

Електронний висновок про повернення ТОВ Мамаївський агропромисловий комбінат помилково сплаченого податку на додану вартість в сумі 1000000,00 грн. створено ГУ ДПС у Чернівецькій області 28.07.2022, на його підставі ГУДКСУ у Чернівецькій області згідно меморіальних ордерів від 04.08.2022 перерахувало позивачу кошти на суму 1000000,00 грн.

Статтею 124 Конституції України унормовано, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За змістом статті 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободвід 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття суд, встановлений законом містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Судова юрисдикція це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто, передбаченими законом умовами, за яких певну справу належить розглядати за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

Відповідно до статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів, тобто, сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України.

Так, за частиною 1 цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною 2 цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці; справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; інші справи у спорах між суб`єктами господарювання.

Ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є: наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Разом з тим, відповідно до статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) публічно-правовий спір це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій. Суб`єктом владних повноважень є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи в публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Предметом розгляду цього спору є вимоги позивача про стягнення з відповідача суб`єкта владних повноважень, 3% річних, які нараховані позивачем на суму помилково сплаченого податку на додану вартість у розмірі 1000000,00 грн. за період до їх повернення на підставі електронний висновку ГУ ДПС у Чернівецькій області від 04.08.2022 року.

Частиною 4 статті 236 ГПК України, яка кореспондується з положеннями частини 6 статті 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19, аналізуючи правову природу правовідносин, які виникають на підставі положень статті 625 ЦК України, дійшла висновку про те, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та 3% річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно й вимога про їх сплату є додатковою до основної вимоги (п. 43 постанови), а поєднання цих вимог в одній справі не є обов`язковим.

Також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19 виклала правовий висновок, що спір щодо вимоги про стягнення з бюджету, зокрема, інфляційних втрат, нарахованих на прострочену суму заборгованості бюджету з відшкодування ПДВ, належить розглядати за правилами адміністративного судочинства незалежно від того, чи поєднана така вимога з однією з вимог, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 5 КАС України, чи поєднана вона з вимогою про стягнення заборгованості бюджету з відшкодування ПДВ та чи розглянуті такі вимоги в іншій справі, оскільки при вирішенні спору про стягнення з бюджету інфляційних втрат перед судом обов`язково постане питання про наявність заборгованості бюджету з відшкодування ПДВ, суму такої заборгованості, строк сплати такої заборгованості та тривалість прострочення, тобто питання, спір щодо яких підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічно, даний спір за позовом ТОВ Мамаївський агропромисловий комбінат про стягнення 3% річних за несвоєчасне повернення помилково сплачених до бюджету коштів за податком на додану вартість належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, оскільки позовна вимога є похідною від обов`язку органу ДПС повернути надміру сплачений податок у порядку, передбаченому Податковим кодексом України та обставин невиконання цього обов`язку, що було предметом розгляду в адміністративній справі № 600/1424/20-а.

Слід зазначити, що судова практика про поширення юрисдикції адміністративних судів на спори про стягнення нарахувань (пені, відсотків річних інфляційних втрат тощо) за не повернення/несвоєчасне повернення сум податків і зборів з бюджету є усталеною (постанови ВП ВС від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19 та від 09.02.2021 у справі № 520/17342/18, постанова КГС ВС від 17.02.2022 у справі № 910/15096/21, постанова Північного апеляційного господарського суду від 05.09.2022 у справі № 910/16725/21).

Частиною 2 статті 185 ГПК України передбачено, що за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Частинами 2-5 статті 231 ГПК України передбачено, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Встановивши в підготовчому засіданні 01.03.2023, що на спір, за вирішенням якого позивач звернувся до господарського суду, поширюється юрисдикція адміністративних судів і що його належить розглядати за правилами адміністративного, а не господарського судочинства, суд доходить до висновку, що провадження у справі належить закрити та на підставі пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України Про судовий збір повернути позивачеві з бюджету сплачений судовий збір у розмірі 4434,00 грн. (платіжне доручення № 2610 від 26.10.2022).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 20, 185, п. 1 ч. 1 ст. 231, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження у справі.

2. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю Мамаївський агропромисловий комбінат (вул. Лісова, 1а, м. Нікополь Дніпропетровської області, 53200, ) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 4434,00 грн., сплачений згідно з платіжним дорученням № 2610 від 26.10.2022 року.

3. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю Мамаївський агропромисловий комбінат, що спір, за вирішенням якого він звернувся до господарського суду, належить до юрисдикції адміністративного суду.

Порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (ч. 1 ст. 235 ГПК України).

Ухвала може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції у письмовій формі (ст. 257 ГПК України).

Повний текст ухвали підписано 02.03.2023.

Суддя Т.І.Ковальчук