ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"01" березня 2023 р. м. Житомир Справа № 910/971/23

Господарський суд Житомирської області у складі судді Вельмакіної Т.М.,

розглянувши заяву Приватного підприємства "Служба безпеки" Комсервіс"

про видачу судового наказу

ВСТАНОВИВ:

Згідно ухвали Господарського суду міста Києва від 19.01.2023 у справі №910/971/23, заяву Приватного підприємства "Служба безпеки "Комсервіс" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдінг Солюшнз" заборгованості за договором про спостереження за спрацюваннями засобів охоронно-тривожної сигналізації №СБ-2-932-ПО від 08.09.2021 у розмірі 7 907,42 грн, разом з доданими до неї матеріалами, передано за підсудністю на розгляд Господарського суду Житомирської області.

Матеріали заяви про видачу судового наказу до господарського суду Житомирської області надійшли 07.02.2022, згідно супровідного листа №910/971/23/789/2023 від 02.02.2023.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.02.2023, матеріали заяви передано для розгляду судді господарського суду Житомирської області Вельмакіній Т.М.

За вказаного, суд враховує приписи ст. 31 ГПК України, яка імперативно визначає, що справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана (ч.7 ст. 31 ГПК України); спори між судами щодо підсудності не допускаються (ч.6 ст. 31 ГПК України.).

З огляду на викладене, керуючись імперативними приписами ст. 31 ГПК України, суд вважає за необхідне прийняти матеріали заяви про видачу судового наказу до розгляду.

Згідно з ч.1 ст.148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.1 ст.154 ГПК України, суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

У зв`язку з перебуванням судді Вельмакіної Т.М. на лікарняному у період з 13.02.2023 по 24.02.2023, питання щодо розгляду зазначеної заяви не вирішувалось.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та подані заявником докази, суд дійшов висновку про відмову у його видачі, з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про наявність його заявнику невідомо.

Відповідно до ч. 1, 4 ст.147 ГПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.148 цього Кодексу. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Відповідно до ч.1 ст.148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України, особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.150 ГПК України, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 22.07.2022 юридична особа за ідентифікаційним кодом 40111780 змінила найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдінг Солюшнз" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Флоккі-Груп", при цьому, адресою місцезнаходження вказаної юридичної особи вказано: 13300, Житомирська область, місто Бердичів, вулиця Європейська, будинок 10.

Всупереч наведеному, у заяві про видачу судового наказу від 12.01.2023 найменування та місцезнаходження боржника вказано Товариство з обмеженою відповідальністю "Трейдінг Солюшнз", 04210, м. Київ, пр-т Оболонський, буд. 26, що не відповідає даним Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

При цьому, на час звернення із заявою про видачу судового наказу, відомості про зміну найменування та місцезнаходження боржника були внесені до Єдиного державного реєстру.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань", відомості, зокрема, про найменування юридичної особи, місцезнаходження юридичної особи містяться в Єдиному державному реєстрі.

Згідно зі ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу.

Зважаючи на вищевказане, у задоволенні заяви про видачу судового наказу слід відмовити.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 ГПК України).

За змістом ч.1 ст.153 ГПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 147, 148, 150, 152, 153, 154, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Приватному підприємству "Служба безпеки "Комсервіс" (04210, м. Київ, вул. Оболонська Набережна, 11, корп. 3, код ЄДРПОУ 0369503) у задоволенні заяви про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдінг Солюшнз" заборгованості за договором про спостереження за спрацюваннями засобів охоронно-тривожної сигналізації №СБ-2-932-ПО від 08.09.2021 у розмірі 7 907,42 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 01.03.2023.

Суддя Вельмакіна Т.М.

1 - до справи;

2 - заявнику (рек.).