номер провадження справи 9/156/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2023 Справа № 908/1886/22

м.Запоріжжя

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство СТАЛЬСЕРВІС, (49127, м. Дніпро, вул.Гаванська, буд. 9б)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю БУДЕКСПЕРТ 2022, (10001, Житомирська область, м. Житомир, вул. Київська, буд.77)

про стягнення суми 166838,74 грн.

Суддя Боєва О.С.

Без виклику сторін

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство СТАЛЬСЕРВІС про стягнення з відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю СТРОЙОПТОМ заборгованості за договором поставки металопродукції № ДПП-00076/19 від 29.07.2019, в тому числі основного боргу, пені, 30% річних та штрафу.

Ухвалою господарського суду від 05.10.2022 позовну заяву на підставі ч. 1 ст. 174 ГПК України залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви, шляхом усунення розбіжностей у позовній заяві в частині зазначеної ціни позову, змісту викладених у тексті позовної заяви обставин та розміру сум, заявлених до стягнення у прохальній частині позовної заяви.

25.10.2022 від позивача на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху засобами поштового зв`язку надійшла заява про уточнення позовних вимог з доказами її направлення відповідачу.

Відповідно до змісту заяви позивача про уточнення позовних вимог прохальна частина позовної заяви викладена з урахуванням виправлених недоліків, а саме: позивач просить стягнути з відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю СТРОЙОПТОМ суму 99205,15 основного боргу, суму 18538,35 грн. пені, суму 17533,69 грн. 30% річних, суму 31561,55 грн. штрафу, всього загальну суму 166838,74 грн.

Ухвалою суду від 01.11.2022 вказана позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/1886/22, присвоєний номер провадження 9/156/22, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Позовні вимоги мотивовані, зокрема, наступним. На виконання умов договору поставки металопродукції № ДПП-00076/19 від 29.07.2019 позивач поставив товар на суму 165205,15 грн., що підтверджується видатковою накладною №ДНПП0000066 від 20.01.2022 та довіреністю №6 від 20.01.2022. Відповідно до підписаної сторонами Специфікації №1 від 17.01.2022 року відповідач зобов`язався повністю оплатити отриману металопродукцію впродовж 10 банківських днів з моменту відвантаження, тобто кінцевий строк оплати - 03 лютого 2022 року. Відповідач отриманий товар оплатив частково на суму 66000,00 грн. що підтверджується платіжними дорученнями. 25 липня 2022 року відповідач направив позивачу лист №2507/1 від 25.07.2022, яким підтвердив заборгованість в розмірі 99205,15 грн. та зобов`язався погасити борг. Проте обов`язку з повної оплати товару не виконав, що стало підставою для звернення позивача з позовом до суду. Позов обґрунтовано ст.ст. 526, 530, 536, 549, 551, 625,629 ЦК України, умовами договору поставки № ДПП-00076/19 від 29.07.2019.

27.12.2022 від позивача до суду надійшла заява про зміну найменування відповідача.

Судом встановлено, що згідно з електронним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, за даними сервісу моніторингу реєстраційних даних Опендатобот (opendatabot.ua) (за посиланням в мережі Інтернет https://opendatabot.ua/c/39964749?from=search) 25.10.2022 до державного реєстру був внесений запис про зміну назви юридичної особи з кодом , а саме: було Товариство з обмеженою відповідальністю СТРОЙОПТОМ, стало Товариство з обмеженою відповідальністю БУДЕКСПЕРТ 2022. Крім того, вбачається, що актуальною адресою місцезнаходження юридичної особи значиться: 10001, Житомирська область, місто Житомир, вул.Київська, будинок 77.

На підставі викладеного, судом постановлено ухвалу від 10.01.2023 в якій ухвалено найменуванням та місцезнаходженням юридичної особи відповідача у справі №908/1886/22 вважати Товариство з обмеженою відповідальністю БУДЕКСПЕРТ 2022, (10001, Житомирська область, м. Житомир, вул. Київська, буд.77).

Відповідачу Товариству з обмеженою відповідальністю БУДЕКСПЕРТ 2022 відповідно до ст. 165, ст. 251 ГПК України запропоновано надати відзив з документальним обґрунтуванням на позовну заяву у справі № 908/1886/22 протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали, ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше ніж у строк до 01.02.2023 включно.

Вказану ухвалу направлено сторонам.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, відзив до суду не подав. Будь-яких заяв, клопотань від відповідача до суду не надходило.

Судом вжито всіх необхідних заходів для належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зокрема, містяться відомості про місцезнаходження юридичної особи.

Згідно з частиною 1 ст. 7 та ст. 10 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру. Якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Ухвала суду від 10.01.2023, а також ухвала суду від 01.11.2022 про відкриття провадження у справі, які були направлені відповідачу ТОВ БУДЕКСПЕРТ 2022 на зареєстровану адресу місцезнаходження, а саме: 10001, Житомирська область, місто Житомир, вул.Київська, будинок 77, були 21.02.2023 повернуті підприємством поштового зв`язку до господарського суду без вручення адресату з відміткою: «за закінченням терміну зберігання».

Також до суду були повернуті підприємством поштового зв`язку примірники ухвали суду від 01.11.2022 про відкриття провадження у справі, яки надсилалась судом ТОВ «СТРОЙОПТОМ» на зазначені в позовній заяві адреси, а саме: 69077, м.Запоріжжя, вул. Продольна, буд. 78; 69032, м. Запоріжжя, Південне шосе, 64Б, з відмітками «за закінченням терміну зберігання» та «про відсутність адресату за вказаною адресою» відповідно.

Відповідно до змісту постанови Верховного Суду від 14.08.2020 у справі №904/2584/19, Касаційний господарський суд, здійснивши аналіз статей 120, 242 ГПК України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, дійшов висновку, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Верховний Суд у вказаній постанові також зазначив, що встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 29.03.2021 у справі № 910/1487/20, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку суду.

Із змісту ч. 9 ст. 165 ГПК України слідує, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

29 липня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство СТАЛЬСЕРВІС (Постачальник; позивач у даній справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «СТРОЙОПТОМ» (Покупець; на сьогодні, як встановлено судом та зазначено вище ТОВ БУДЕКСПЕРТ 2022 (відповідач у справі)) був укладений Договір поставки № ДПП - 00076/19 (далі - Договір), відповідно до умов якого Постачальник зобов`язався продати і передати у власність Покупця, а Покупець прийняти та оплатити профіль сталевий гнутий, профільні листи (профлист), металочерепицю, а також комплектуючі вироби (далі по тексту товар) (п.1.1 Договору).

Найменування товару, умови оплати, асортимент, кількість, ціна за одиницю товару та загальна сума партії товару, а також умови і терміни передачі товару вказуються у Специфікаціях, що є невід`ємними частинами цього Договору (п.1.2 Договору).

Згідно з п.п. 4.1,4.6, 5.1 Договору ціна товару за одиницю з позицій приймається на умовах поставки, викладених в рахунках-фактурах Постачальника та /або Специфікаціях до цього Договору. Терміни оплати вказуються в Договорі, специфікації та/або в рахунку-фактурі на оплату. Покупець здійснює оплату за цим Договором на підставі рахунку постачальника в вигляді 100% попередньої оплати за поставлений товар протягом одного банківського дня з моменту підписання Специфікації до цього Договору на поставку конкретної партії товару, якщо інший термін оплати не передбачено в самій специфікації.

Відповідно до п.п. 7.1.1., 7.1.2 пункту 7.1 Договору Постачальник зобов`язаний передати Товар, на умовах, викладених в цьому Договорі; надати Покупцеві при кожному відвантаженні: рахунок, видаткову накладну, товарно-транспортні документи, копію сертифікату якості заводу виробника товару, завірену Постачальником. Фактом отримання Покупцем вищевказаних документів є підписання уповноваженим представником Покупця на отримання товару видаткової накладної.

В пунктах 5.2, 6.1 Договору визначено, що оплата товару здійснюється у безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів у безготівковій формі на розрахунковий рахунок Постачальника. Прийом-передача товару оформлюється видатковою накладною. У видатковій накладній вказуються ідентифікуючі ознаки товару, його кількість, ціна і асортимент.

Відповідно до змісту п. 3.3 Договору право власності на товар переходить до Покупця в момент передачі товару на умовах поставки, викладених у Специфікаціях до цього Договору, що підтверджується товарно-транспортними документами, видатковою накладною.

Додатковою угодою № 1 від 30.12.2020 термін дії Договору поставки продовжено до 31 грудня 2023 включно.

Матеріали справи свідчать, що сторонами підписано Специфікацію № 1 від 17.01.2022 до Договору, в якій погоджено поставку Товару (металопродукції) на загальну суму 178689,31 грн. з ПДВ; строк постачання: січень 2022; умови постачання: склад Покупця; умови оплати: протягом 10 банківських днів з моменту відвантаження.

Згідно з видатковою накладною № ДНПП0000066 від 20 січня 2022 року, копія якої міститься в матеріалах справи, на підставі Договору поставки № ДПП-00076/19 від 29.07.2019 Постачальник згідно з замовленням Покупця № 44 від 17.01.2022 передав, а Покупець прийняв товар на загальну суму 165205,15 грн.

До позовної заяви також додано копію товарно-транспортної накладної №ДНПП0000066 від 20 січня 2022 року на відвантаження товару на суму 165205,15 грн., копію довіреності № 6 від 20.01.2022, виданої на ім`я директора ТОВ «СТРОЙОПТОМ», на отримання Покупцем товарів (ТМЦ) від постачальника ТОВ НВК «СТАЛЬСЕРВІС».

Вищезазначені видаткова та товарно-транспортна накладні підписані з боку обох сторін та скріплені печатками. З боку Покупця накладні підписані директором ТОВ «СТРОЙОПТОМ» Циховим Є.О.

Згідно з копіями платіжних доручень, що містяться в матеріалах справи, а саме: №4498 від 14.02.2022 на суму 60000,00 грн., №2165 від 30.03.2022 на суму 1000,00 грн., № 2260 від 23.05.2022 на суму 5000,00 грн. ТОВ «СТРОЙОПТОМ» перераховано на рахунок ТОВ НВП «СТАЛЬСЕРВІС» оплату за товар в загальному розмірі 66000,00 грн.

Враховуючи здійснення часткових оплат в розмірі 66000,00 грн., заборгованість Покупця за поставлений позивачем товар склала 99205,15 грн. (165205,15 66000,00).

Згідно з гарантійним листом № 2507/1 від 25.07.2022 ТОВ «СТРОЙОПТОМ» зобов`язувалось погасити заборгованість в сумі 99205,15 грн. за наведеним ним графіком розстрочення, шляхом щомісячних часткових платежів протягом серпня грудня 2022 року.

У вересні 2022 року позивач, посилаючись на невиконанням відповідачем зобов`язання щодо оплати отриманого товару, звернувся до господарського суду із позовом, за яким відкрито провадження у даній справі.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно з приписами ст.ст. 11, 509 ЦК України підставами виникнення зобов`язання правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

За приписами статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу (ч. 1 ст. 694 ЦК України).

Приписами ст.629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до положень ч.ч. 2, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74, ч. 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі для своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст.77 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Згідно зі статтею 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як встановлено судом вище, матеріалами справи підтверджується, що згідно з видатковою накладною № ДНПП0000066 від 20.01.2022 позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 165205,15 грн.

Відповідно до умов підписаної сторонами Специфікації №1 від 17.01.2022 відповідач зобов`язався повністю оплатити отриманий товар протягом 10 банківських днів з моменту відвантаження, тобто відповідач повинен був здійснити оплату отриманого товару до 03 лютого 2022 року включно.

Відповідачем було здійснено часткову оплату товару в розмірі 66000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 4498 від 14.02.2022 на суму 60000,00 грн., №2165 від 30.03.2022 на суму 1000,00 грн., № 2260 від 23.05.2022 на суму 5000,00 грн. Інших доказів оплати товару матеріали справи не містять.

Таким чином, Покупець (відповідач) не дотримався встановлених Договором та законодавством умов виконання зобов`язання щодо повної оплати отриманого товару, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 99205,15 грн.

Відповідач позовні вимоги не спростував, доказів оплати заборгованості за одержаний від позивача товар в розмірі 99205,15 грн. суду не надано.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача суми 99205,15 грн. основного боргу є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача суму 18538,35 грн. пені, суму 17533,69 грн. 30% річних та суму 31561,55 грн. штрафу за прострочення оплати згідно з умовами пунктів 9.3 та 9.4 Договору.

Згідно з доданими до позовної заяви розрахунками вищезазначені суми відсотків річних та пені нараховані позивачем на суму простроченої заборгованості з урахуванням здійснених часткових оплат за загальний період прострочення з 04.02.2022 по 25.08.2022 включно.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до приписів ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Статтею 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч. 2 ст. 551 ЦК України).

Відповідно до статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч. 6 ст. 231 ГК України).

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 692 ЦК України у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Згідно з п. 9.1 Договору визначено, що сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором відповідно до законодавства України.

В пункті п. 9.3. Договору сторони визначили, що за прострочення оплати за поставлений товар за цим Договором Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період, за який сплачується пеня, від вартості неоплаченого товару за кожен день прострочення платежу. Відповідно до ст. 625 ЦК України Постачальник має право вимагати з Покупця, який прострочив виконання грошового зобов`язання, сплати суми боргу з урахуваннями встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також тридцять відсотків річних від простроченої суми.

Факт прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання підтверджується матеріалами справи та є доведеним. Часткові оплати здійснені 14.02.2022 в сумі 60000,00 грн., 30.03.2022 в сумі 1000,00 грн. та 23.05.2022 в сумі 5000,00 грн. також були перераховані Покупцем з прострочкою.

Перевіривши за допомогою інформаційно-правової системи «ІПС Ліга:Закон» надані позивачем розрахунки пені та 30 процентів річних, нарахованих на суму простроченої заборгованості з врахуванням часткових оплат, суд встановив, що їх здійснено правильно, з додержанням норм законодавства, умов договору та з урахуванням фактичних обставин справи, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача суми 18538,35 грн. пені та суми 17533,69 грн. 30% річних є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у заявлених розмірах.

В пункті 9.4. Договору сторонами також узгоджено, що при поставці товару на умовах відстрочення платежу, уразі повної або часткової несплати Покупцем вартості отриманого товару після закінчення перших 30 календарних днів після настання терміну виконання грошових зобов`язань, Покупець крім пені, зазначеної в п.9.3. Договору, зобов`язується сплатити Постачальнику штраф у розмірі 30% від суми простроченого платежу.

Згідно з ч. 4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Як свідчать матеріали справи, після закінчення перших 30 календарних днів після настання терміну оплати, тобто з 04.02.2022 до 05.03.2022, сума простроченого платежу складала 105 205,15 грн.

Таким чином, розрахунок штрафу в розмірі 31561,55 грн. 30% від суми простроченого платежу (105 205,15 грн. х 30%) здійснено позивачем правильно, тому вимога про стягнення з відповідача зазначеної суми штрафу є законною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що зміна найменування юридичної особи не є підставою припинення для відповідного суб`єкта підприємницької діяльності раніше прийнятих на себе зобов`язань, в тому числі від обов`язку з виконання договірних зобов`язань, які залишились невиконаними.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю БУДЕКСПЕРТ 2022, (10001, Житомирська область, м. Житомир, вул. Київська, буд. 77) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство СТАЛЬСЕРВІС, (49127, м. Дніпро, вул.Гаванська, буд. 9б) суму 99205 грн. 15 коп. основного боргу, суму 18538 грн. 35 коп. пені, суму 17533 грн. 69 коп. 30% річних, суму 31 561 грн. 55 коп. штрафу та суму 2502 грн. 58 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення складено та підписано 27.02.2023.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складання повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва