ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

"16" лютого 2023 р. м. Одеса Справа № 916/2803/22
Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.

при секретарі судового засідання: Степанюк А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Інвестколіяпроект (67806, Одеська обл., Овідіопольський р-н, смт Авангард, вул. Базова, буд. 12Д, )

до відповідача: Акціонерного товариства Українська залізниця (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5, ) в особі Регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд. 19, )

про стягнення 479335,48 грн., -

за участю учасників справи:

від позивача: Печериця В.П., адвокат, діє на підставі ордеру

від відповідача: не з`явився

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю Інвестколіяпроект звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця про стягнення 479335,48 грн., з яких: 431086,68 грн. основного боргу, 227,94 грн. 0,1% річних та 48020,86 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Інвестколіяпроект обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором на виконання робіт з технічного переоснащення будівель комор №1-6, плотницької з влаштуванням охоронно-пожежної сигналізації за адресою: м. Одеса, вул. Степна, 2 №ОД/НХ-21-894НЮ від 16.12.2021.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження; призначено судове засідання на 30.11.2022 об 11:30.

04.11.2022 за вх.№24852/22 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який прийнято судом до розгляду. У поданому відзиві на позовну заяву відповідач просить суд позовні вимоги задовольнити частково, а саме: стягнути з відповідача на користь позивача 431086,68 грн. основного боргу, 226,76 грн. 0,1% річних та 25347,86 грн. інфляційних втрат, з огляду на наступне:

- відповідач вказує, що наданий позивачем розрахунок відсотків річних та інфляційних втрат є арифметично невірним та надав власний контррозрахунок, за яким відповідач вважає вірним суму 0,1% у розмірі 226,76 грн. та інфляційних втрат - 25347,86 грн.;

- щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу відповідач зауважує, що згідно з п.3.8 наданого договору №22 про надання правової допомоги від 13.09.2022 за результатами виконання адвокатом договору про надання правової допомоги складається акт виконаних робіт, який надається для ознайомлення та підпису клієнту або особі, що звернулася в інтересах клієнта. Так, на думку відповідача, гонорар успіху не може визначатися в акті виконаних робіт у якості виконаної правової допомоги в залежності від обсягу та складності такої допомоги, тривалості часу, необхідного для її виконання, строків, тощо, оскільки не залежить від вказаних критеріїв, а від результатів вирішення відповідного спору - тобто є умовною угодою, не є подією, яка має неминуче настати;

- відповідач зазначає, шо реалізуючи принцип свободи договору, сторони не вправі змінювати імперативну вимогу закону щодо предмета договору про надання юридичних послуг шляхом визначення в безпосередній чи завуальованій формі результат розгляду справи судом, як складову предмета договору про надання юридичних послуг. Тобто, на думку відповідача, додаткова винагорода адвоката за досягнення позитивного рішення у справі за своїм змістом і правовою природою не є ціною договору (платою за надані послуги) в розумінні статей 632, 903 ЦК України та статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність.

04.11.2022 за вх.№24886/22 до суду від позивача надійшло клопотання про надання оригіналів доданих до позовної заяви документів для огляду.

21.11.2022 за вх.№26464/22 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, яка прийнята судом до розгляду. У поданій відповіді на відзив позивач вказує:

- позивач зазначає, що відповідач у своєму відзиві не наводить доказів сплати основного боргу та взагалі жодного обґрунтування, чому у своєму розрахунку він використовує сукупний індекс інфляції лише за два місяці заборгованості: квітень 2022 року та травень 2022 року, проте позивачем заявлено інфляційні втрати за місяці заборгованості з квітня 2022 року по вересень 2022 року;

- стосовно розрахунку відповідача 0,1% річних, позивач зауважує, відповідач вказує період прострочення 22.03.20022 - 30.09.2022, при цьому без жодних пояснень рахує такий період як 192 дні прострочення, що є не вірним, оскільки період заборгованості з 22.03.2022 по 30.09.2022 містить 193 дні прострочення. Отже, позивач вважає свій розрахунок арифметично правильним, а твердження відповідача стосовно невірного розрахунку сум до стягнення безпідставними та такими, що не відповідають дійсності;

- стосовно зауваження відповідача щодо витрат на професійну правничу допомогу позивач зазначає, що гонорар успіху, обумовлений сторонами до сплати у твердому розмірі під відкладальною умовою, є складовою частиною гонорару адвоката, тож належить до судових витрат. При цьому позивач вважає, що розмір витрат на правничу допомогу (враховуючи гонорар успіху в розмірі 9586,28 грн.) відповідає критеріям справедливості, пропорційності та верховенства права, є співмірним зі складністю справи та наданою правничою допомогою, обсягом наданих послуг, витраченим часом на надання послуг та ціною позову. Також відповідачем не приведено жодних доводів та аргументів стосовно того, що фактично понесені позивачем витрати на правничу допомогу (платіжне доручення від 10.10.2022 №919) в розмірі 7000 грн. не є необхідними та неминучими, недійсними або нерозумними. Таким чином, позивач вказує, що твердження відповідача з цього питання є простою констатацією судової практики та процесуальних норм, а отже не можуть братися судом до уваги при вирішенні даної справи.

22.11.2022 за вх.№26644/22 до суду від позивача надійшло клопотання з оригіналами доданих до позовної заяви документів для огляду, які у судовому засіданні 14.12.2022 були оглянуті судом та повернуті позивачу.

Ухвалою суду від 30.11.2022 відкладено розгляд справи на 14.12.2022 об 11:45. У судовому засіданні 14.12.2022 у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 202 ГПК України про відкладення судового засідання на 24.01.2023 об 11:15.

23.01.2023 за вх.№2160/23 до суду від позивача надійшло клопотання про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу.

23.01.2023 за вх.№2170/23 до суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке судом у протокольній формі задоволено.

Ухвалою суду від 24.01.2023 відкладено розгляд справи на 16.02.2023 о 12:10.

13.02.2023 за вх.№4401/23 до суду від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача, яке судом у протокольній формі задоволено.

У судовому засіданні 16.02.2023 представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання 16.02.2023 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Водночас, Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні воєнний стан в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 7 листопада 2022 року №757/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 7 листопада 2022 року №757/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 6 лютого 2023 року №58/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Справа №916/2803/22 розглядалась судом в період оголошеного на всій території України воєнного стану через військову агресію російської федерації проти України та оголошеного загальнодержавного карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Жодних заяв та/або клопотань, пов`язаних з неможливістю вчинення якихось процесуальних дій у зв`язку з воєнним станом та оголошеним загальнодержавним карантином, про намір вчинити такі дії до суду від сторін не надійшло.

У відповідності до вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку. Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

В судовому засіданні 16.02.2023 господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 16.02.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Між тим, повний текст рішення складено 27.02.2023 у зв`язку з введенням в м. Одесі екстрених відключень електроенергії через масовані атаки країни-агресора, обстріл об`єктів критичної інфраструктури, тривалу відсутність електроенергії у суді, нестабільність в роботі системи діловодства.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд встановив:

16.12.2021 між Акціонерним товариством Українська залізниця в особі Регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця (замовник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю Інвестколіяпроект (підрядник, позивач) укладений договір №ОД/НХ-21-894НЮ на виконання робіт з технічного переоснащення будівель комор №1-6, плотницької з влаштуванням охоронно-пожежної сигналізації за адресою: м. Одеса, вул. Степна, 2, відповідно до якого підрядник зобов`язується за завданням замовника, відповідно до умов цього договору, виконати роботи з технічного переоснащення будівель комор №1-6 плотницької з влаштуванням охоронно-пожежної сигналізації за адресою: 65098, м. Одеса, вул. Степна. 2, і здати результат замовнику, а замовник зобов`язується прийняти результат й оплатити його. Обсяги робіт визначені кошторисом (договірна ціна) на роботи з технічного переоснащення будівель комор №1-6, плотницької з влаштуванням охоронно-пожежної сигналізації за адресою: м. Одеса, вул. Степна, 2 (Додаток №1 до договору).

Відповідно до п.2.3 договору замовник зобов`язується вчасно розрахуватись за виконані підрядником роботи.

Згідно з п.3.1 договору вартість робіт по цьому договору визначається згідно кошторису (договірної ціни), додаток №1 до договору, і складає 361300 грн. (триста шістдесят одна тисяча триста грн. 00 коп.) без ПДВ, ПДВ 20% - 72260 грн. (сімдесят дві тисячі двісті шістдесят грн. 00 коп.). Загальна вартість робіт складає 433560 грн. (чотириста тридцять три тисячі п`ятсот шістдесят грн. 00 коп.) з ПДВ.

За п.п. 4.1-4.4 договору розрахунки за виконані роботи здійснюються у безготівковій формі. Термін сплати за виконані роботи настає на 45-й банківський день з дати реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування з операцій по виконанню робіт, які підлягають оплаті, в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) у встановлених чинним законодавством порядку та строки, але не раніше підписання акту приймання виконаних робіт. У разі, якщо підрядник не є платником ПДВ, термін сплати за виконані роботи, здійснюється на 45-й банківський день з дати виконання робіт. У разі, якщо реєстрація податкових накладних/розрахунків коригування (далі - ПН/РК) не відбулася в ЄРПН через зупинення або відмову в реєстрації контролюючими органами ДПС, термін сплати за виконані роботи настає на 45-й банківський день з дати отримання замовником від підрядника письмового повідомлення (листа) з інформацією про реєстрацію контролюючими органами ДПС раніше зупинених ПН/РК (або щодо яких було відмовлено у реєстрації). Днем отримання виконаних робіт вважається день підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання виконаних будівельних робіт - форми №КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати - форми №КБ-3.

У відповідності до п.6.5 договору виконані роботи приймаються замовником, з обов`язковим складанням відповідного акту приймання виконаних будівельних робіт - форми №КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати - форми №КБ-3. Від імені замовника акти виконаних будівельних робіт - форми №КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати - форми №КБ-3 мають право підписувати щонайменше дві таки уповноважені особи з числа тих, що зазначені у п.5.1.

За п.п. 7.1, 7.4, 7.5 договору сторони приймають на себе виконання зобов`язань, передбачених цим договором, і несуть майнову відповідальність за неналежне виконання зобов`язань за цим договором. Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, сторони домовились, що розмір відповідальності замовника за прострочення грошового зобов`язання за цим договором становить 0,1% (нуль цілих одна десята відсотків) річних від простроченої суми грошових зобов`язань за цим договором. Сплата штрафних санкцій, встановлених цим договором, не знімає відповідальності сторін за виконання своїх обов`язків.

Відповідно до п.п. 14.1-14.2 договору цей договір набирає чинність з моменту його підписання сторонами і діє до 29.12.2021, а в частині розрахунків - до остаточного виконання. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення його умов, яке мало місце під час дії договору.

На підтвердження заявлених вимог позивачем надано до суду:

- додаток №1 до договору - договірна ціна;

- пояснювальну записку;

- локальний кошторис на будівельні роботи №2-1-1;

- локальний кошторис на будівельні роботи №2-1-2;

- загальновиробничі витрати на будову;

- підсумкову відомість ресурсів;

- акт приймання виконаних будівельних робіт №КБ-2в за грудень 2021 року;

- довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2021 року;

- податкову накладну №10 від 29.12.2021;

- виписку по особовому рахунку за період з 01.01.2022 по 11.10.2022.

Неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором №ОД/НХ-21-894НЮ від 16.12.2021 стало підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом про стягнення з відповідача основного боргу, 0,1% річних та інфляційних втрат.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про повне задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003).

В Україні основоположним принципом судочинства згідно Конституції України та Закону України Про судоустрій і статус суддів є принцип верховенства права.

Як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004, верховенство права - це панування права в суспільстві. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Суд зазначає, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, тоді як підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

За вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За ч.1 ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Згідно з ч.1 ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до вимог ч.1, ч.7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються з вимогами ст. 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу вимог ст. 610, ч.2 ст. 615 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі Салов проти України від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Надточий проти України від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Господарський суд вказує, що господарські зобов`язання між сторонами у справі виникли з договору №ОД/НХ-21-894НЮ від 16.12.2021.

Проаналізувавши наявні у справі докази, господарський суд дійшов висновку, що відповідач не виконав належним чином своїх зобов`язань за договором №ОД/НХ-21-894НЮ від 16.12.2021 щодо повної та своєчасної сплати грошових коштів позивачу за виконані ним роботи за укладеним договором, що відповідачем у заявах по суті спору не заперечується, внаслідок чого є правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню заявлені Товариством з обмеженою відповідальністю Інвестколіяпроект позовні вимоги про стягнення з відповідача - Акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця 431086,68 грн. основного боргу.

Іншого відповідачем не доведено.

Щодо заявлених до стягнення 0,1% річних та інфляційних втрат слід зазначити наступне.

Водночас вимогами п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України передбачено, що одним із наслідків порушення зобов`язання є сплата неустойки, а в силу вимог ч.2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

За вимогами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи факт прострочення сплати відповідачем основного боргу, перевіривши розрахунки позивача за заявлений період та встановивши їх обґрунтованість та відповідність умовам договору та вимогам чинного законодавства, з огляду на правомірність та підставність позовних вимог в частині стягнення основного боргу з відповідача, яким порушено його договірні зобов`язання в частині сплати грошових коштів за виконані роботи, господарський суд дійшов висновку про правомірність, підставність та необхідність задоволення заявлених позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Інвестколіяпроект про стягнення з відповідача 227,94 грн. 0,1% річних та 48020,86 грн. інфляційних втрат.

Господарський суд не приймає до уваги наданий відповідачем контррозрахунок 0,1% річних та інфляційних втрат з огляду на помилковість в його обрахунках.

За таких обставин позовні вимоги задовольняються судом в повному обсязі.

Інші наявні в матеріалах справи документи вищевикладених висновків суду не спростовують.

Щодо заявлених до стягнення витрат позивача на професійну правничу допомогу, господарський суд зазначає наступне.

Згідно з ч.ч. 1,3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За ч.ч. 3-5 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За положеннями ч.1 ст. 26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно з положеннями п.4 ст. 1, ч.3 ст. 27 Закону Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення глави 63 Послуги. Загальні положення цього Кодексу можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Предметом договору про надання правової (правничої) допомоги є надання адвокатом послуг, зокрема, у зв`язку з вирішенням спору в суді.

У відповідності до ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Вирішуючи питання щодо заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.

У позовній заяві позивач повідомив суд про понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн. та 9586,28 грн. гонорару успіху.

З матеріалів справи вбачається, що 13.09.2022 між адвокатом Печерицею Вітою Петрівною та Товариством з обмеженою відповідальністю Інвестколіяпроект (позивач, клієнт) укладено договір №22 про надання правової допомоги, відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, адвокат зобов`язується здійснити представництво клієнта в Господарському суді Одеської області (перша інстанція) на умовах і в порядку, визначених договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до п.2.1 договору в об`ємі обов`язків, передбачених цим договором, адвокат виконує взяті на себе зобов`язання. Адвокат зобов`язується неухильно дотримуватись вимог чинного законодавства; надавати правові послуги з питань, згідно предмета договору; використовувати всі передбачені законом засоби захисту прав і законних інтересів клієнта; інформувати клієнта про хід виконання доручення; зберігати адвокатську таємницю, предметом якої є питання, з яких клієнт звернувся до адвоката, суть консультацій, порад, роз`яснень та інших відомостей, одержаних адвокатом при здійсненні своїх професійних обов`язків; не використовувати свої повноваження на шкоду клієнту.

Згідно з п.п. 3.1-3.3, 3.5 договору на визначення розміру гонорару адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначені обґрунтованого розміру гонорару. Гонорар адвоката визначається додатками до договору. Протягом п`яти днів з моменту укладення даного договору, клієнт здійснює попередню оплату всієї суми гонорару, визначеної в додатку №1 до договору. За результатами розгляду справи клієнт сплачує адвокату гонорар успіху в сумі, що обумовлена додатком №2 договору, в разі прийняття судом рішення на його користь. При цьому, термін оплати гонорару успіху настає протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту фактичного отримання клієнтом коштів згідно із судовим рішенням.

Додаток №1 гонорар адвоката від 13.09.2022 до договору №22 від 13.09.2022 визначає, що сторони договору про надання правової допомоги дійшли згоди про те, що адвокат зобов`язується надати, а клієнт зобов`язується прийняти та оплатити правову допомогу за представництво клієнта в Господарському суді Одеської області (перша інстанція) стосовно стягнення заборгованості з АТ Українська залізниця за договором №ОД/НХ-21-894НЮ від 16.12.2021 на користь клієнта. Вартість гонорару адвоката складає 7000 грн.

Додаток №2 гонорар успіху від 13.09.2022 до договору №22 від 13.09.2022 визначає, що сторони договору про надання правової допомоги дійшли згоди про те, що в разі прийняття судом рішення на користь клієнта, клієнт крім суми гонорару, зазначеної в додатку №1 договору, сплачує адвокату гонорар успіху. При цьому, строк оплати гонорару успіху настає протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту фактичного отримання клієнтом коштів згідно із судовим рішенням. Розмір гонорару успіху адвоката, що підлягає сплаті клієнтом, складає 9586,28 грн. - без урахування суми гонорару згідно додатку №1 до договору.

В матеріалах справи наявний розрахунок судових витрат за надання професійної правничої допомоги позивачу у розмірі 16586,28 грн., відповідно до якого:

- гонорар за правову допомогу згідно додатку №1 в загальному розмірі 7000 грн. (попереднє опрацювання матеріалів, консультація клієнта, розробка та узгодження парової позиції - 2 години, 1400 грн.; підготовка позовної заяви - 8 годин, 5600 грн.);

- гонорар успіху згідно додатку №2 в розмірі 9586,28 грн.

Судом враховується, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений за їх взаємною домовленістю.

Водночас, суд зазначає, що для включення всієї суми гонору у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень ст. 126 ГПК України має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічних висновків дійшов також Європейський суд з прав людини, зокрема, у п.95 рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009, п.80 рішення у справі Двойних проти України від 12.10.2006, п.88 рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004, де судом визначено, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Господарський суд звертає увагу на висновки, викладені Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постанові від 28.07.2022 у справі №903/781/21, відповідно до яких касаційний суд визначив, що: гонорар успіху, погоджений сторонами у відповідному підпункті договору під відкладальною умовою, є складовою частиною гонорару адвоката; вказана позиція узгоджується із висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, згідно з яким відповідна сума, обумовлена сторонами до сплати у твердому розмірі під відкладальною умовою (гонорар успіху) є складовою частиною гонорару адвоката; ВС вважає, що така істотна умова договору, як ціна, була визначена сторонами у відповідному пункті договору; визначення сторонами у договорі про надання правової допомоги порядку обчислення гонорару у відсотковому відношенні до певної грошової суми відповідає такій формі обчислення гонорару, як фіксований розмір; за такого порядку обчислення гонорару фактична кількість витраченого адвокатом часу на надання послуг клієнту не має значення, а у підсумку визначається саме чітка фіксована грошова сума.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з ч.8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У відповідності до ч.4 ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розміру витрат позивача на правничу допомогу, які підлягають відшкодуванню, суд також враховує, що процесуальні документи адвокатом позивача складено якісно, так само як і представництво в засіданнях суду.

Розглянувши заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 16586,28 грн., господарський суд вважає, що оскільки при визначенні суми відшкодування необхідно виходити із критерію складності справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), а також критерію розумності їх розміру та співмірності, зважаючи на конкретні обставини справи, а також приймаючи до уваги сутність заявленого до стягнення гонорару успіху, господарський суд дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката позивача, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача, є співмірним з обставинами розглянутої судом справи та з огляду на задоволення позовних вимог позивача, а також те, що заявлені позивачем до стягнення з позивача витрати на професійну правничу допомогу адвоката є обґрунтованими та доведеними, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу позивача на заявлену суму.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір у справі покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Інвестколіяпроект задовольнити повністю.

2.Стягнути з Акціонерного товариства Українська залізниця (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5, ) в особі Регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд. 19, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Інвестколіяпроект (67806, Одеська обл., Овідіопольський р-н, смт Авангард, вул. Базова, буд. 12Д, ) 431086 /чотириста тридцять одну тисячу вісімдесят шість/ грн. 68 коп. основного боргу, 227 /двісті двадцять сім/ грн. 94 коп. відсотків річних, 48020 /сорок вісім тисяч двадцять/ грн. 86 коп. інфляційних втрат, 16586 /шістнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят шість/ грн. 28 коп. судових витрат на професійну правничу допомогу та 7190 /сім тисяч сто дев`яносто/ грн. 03 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-Західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повний текст рішення складено 27 лютого 2023 р. у зв`язку з введенням в м. Одесі екстрених відключень електроенергії через масовані атаки країни-агресора, обстріл об`єктів критичної інфраструктури, тривалу відсутність електроенергії у суді, нестабільність в роботі системи діловодства.

Суддя Ю.С. Бездоля