ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2023 р.м. ХарківСправа № 922/1749/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Трофімова І.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Вокзальна компанія" акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Єжи Гедройця, 5, м. Київ, 03680)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Південбудсервіс" (вул. Космічна, 21, кв. 531, м. Харків, 61145)
про стягнення 136'911,75 грн
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Вокзальна компанія" акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Південбудсервіс", в якій просить суд стягнути з відповідача основну заборгованість в сумі 132'139,97 грн, інфляційні втрати в сумі 3580,33 грн та 3% річних у сумі 1191,49 грн, мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем грошових зобов`язань за договором про паркування транспортних засобів № 1/2015 від 01.02.2015. Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 2481 грн (судовий збір).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.10.2022 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі №922/1749/22, розгляд справи було вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Будь-яких заяв або клопотань, про можливість подання яких було роз`яснено ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.10.2022, на адресу суду від учасників справи не надходило, як і не надходило клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до ст. 252 ГПК України.

Відповідач своїм правом на захист не скористався, відзив на позов не надав. Разом з цим, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 10.10.2022 направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення (з відміткою судова повістка) на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: вул. Космічна, 21, кв. 531, м. Харків, 61145.

Але судова кореспонденція повернута поштою на адресу суду із позначкою "інші причини".

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу пункту 5 частини 6 статті 242 ГПК України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 названого Закону, для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень"). Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі №922/1749/22 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Таким чином, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано, під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Отже, за висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив такі обставини.

01.02.2015 між Державним підприємством "Південна залізниця", як оператором, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Південбудсервіс", як уповноваженою особою оператора, укладено договір про паркування транспортних засобів № 1/2015 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору оператор надає уповноваженій особі оператора послугу, а саме: право організовувати та провадити діяльність із забезпечення та здійснення платного паркування транспортних засобів (далі за Договором - Послуга) на місцях для паркування, що знаходяться на майданчику для паркування, розташованого біля будівлі вокзалу Харків-пасажирський за адресою: м. Харків, майдан Привокзальний, 1 площею 2262,5 кв. м. (надалі - майданчик для паркування).

Згідно з п. 1.3. Договору за надану послугу уповноважена особа оператора, на умовах та в розмірах, передбаченими договором, сплачує оператору суму коштів, відповідно до протоколу договірної ціни та відшкодовує оператору, понесені ним витрати по утриманню майданчику для паркування, відповідно до розрахунку витрат оператора по утриманню майданчику для паркування, який може змінюватися з урахуванням фактично понесених витрат оператора за місяць.

За змістом п. 2.1.2. Договору до 5-го числа місяця, наступного за звітним, оператор повинен надати уповноваженій особі оператора акт приймання-передачі послуг за договором із зазначенням суми, що підлягає перерахуванню на поточний рахунок оператора, відповідно до додатку № 1 до договору та розрахунку місячних витрат оператора по утриманню майданчику для паркування, разом з рахунком-фактурою для перерахування суми грошових коштів та розрахунком місячних витрат оператора по утриманню майданчику для паркування.

Відповідач на підставі п. п. 2.3.7, 2.3.8, 2.3.9 зобов`язаний підписати акт приймання-передачі послуг за договором протягом двох діб з дати його отримання. До 10-го числа місяця, наступного за звітним, повернути підписаний примірник акту приймання-передачі послуг за договором. До 12-го числа місяця наступного за звітним перераховувати на поточний рахунок оператора грошові кошти у сумі, зазначеній у рахунку-фактурі.

Згідно з п. 3.1 вартість послуг за договором визначається на підставі договірної ціни та складає 70000 грн (сімдесят тисяч грн) разом з ПДВ, що за офіційним курсом НБУ гривні до долара США на дату укладання договору становить 4388,71 доларів США.

Відповідно до п. 3.2. Договору, крім суми грошових коштів, передбаченої п. 3.1 Договору, уповноваженою особою оператора підлягає відшкодуванню оператору сума витрат оператора, яка визначається на підставі розрахунку по утриманню майданчику для паркування та є змінною з урахуванням фактично понесених витрат оператора по утриманню майданчика для паркування, що не потребує підписання сторонами додаткової угоди.

Пунктами 3.3. та 3.4. Договору передбачено, що загальна сума грошових коштів, яка щомісячно підлягає сплаті визначається згідно підписаному сторонами акту приймання-передачі послуг, який складається оператором за місяць, виходячи із фактично понесених витрат. Уповноважена особа оператора до 12-го числа місяця наступного за звітним зобов`язаний перерахувати на поточний рахунок оператора грошові кошти у сумі, зазначеній у рахунку-фактурі, яка складається із суми вартості послуг за договором та витрат оператора по утриманню майданчику для паркування за звітній місяць.

Згідно з п. 6.1. термін дії договору з 01 лютого 2015 року по 01 лютого 2016 року.

Згідно з останньою додатковою угодою від 30.12.2019 до Договору сторони виклали п. 6.1. цього договору в наступній редакції: "Термін дії договору з 01.01.2020 по 31.03.2020".

Згідно з п. 6.2. договору в редакції додаткової угоди № 2 договір вважається продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання.

З 01.12.2015 розпочата господарська діяльність Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця", яке відповідно до ч. 6 ст. 2 Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" та Статуту ПАТ "Укрзалізниця", утворено на базі Укрзалізниці, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовано шляхом злиття, згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України № 200 від 25.06.2014 "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

ПАТ "Укрзалізниця" є правонаступником усіх прав і обов`язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту, в тому числі державного підприємства "Південна залізниця", отже всі права і обов`язки державного підприємства "Південна залізниця» перейшли до ПАТ "Укрзалізниця", про що сторонами за договором укладено додаткову угоду № 3 від 01.12.2015.

На виконання рішення правління ПАТ "Укрзалізниця" від 31.01-01.02.2017 (протокол № Ц-57/8 Ком.т.), відбулось перепідпорядкування структурного підрозділу "Вокзал Харків-Пасажирський" регіональної філії "Південна залізниця" ПАТ "Укрзалізниця", шляхом приєднання його до філії "Пасажирська компанія" ПАТ "Укрзалізниця", як виробничий підрозділ вокзал станції Харків - Пасажирський.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів № 938 від 31.10.2018 "Деякі питання акціонерного товариства "Українська залізниця" змінено тип публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" з публічного на приватне та товариство перейменоване в акціонерне товариство "Українська залізниця".

Відповідно до рішення наглядової ради АТ "Укрзалізниця" від 11.10.2019 (протокол № А-10/16-19 Ком.т.), 14.05.2020 створена філія "Вокзальна компанія" акціонерного товариства "Українська залізниця" та вокзал станції Харків-Пасажирський увійшов до структури філії "Вокзальна компанія" акціонерного товариства "Українська залізниця". З 14.05.2020 стороною за договором виступає акціонерне товариство "Укрзалізниця" в особі філії "Вокзальна компанія", яка є позивачем у даній справі.

Як стверджує позивач, відповідачем були отримані послуги за договором, підписані акти приймання-передачі наданих послуг за грудень 2021 року, січень, лютий, травень, червень 2022 року, отримані розрахунки витрат та рахунки на оплату за договором.

Крім цього, під час підписання Додаткової угоди від 01.07.2022 про припинення Договору, був підписаний акт, яким відповідачем визнається сума боргу в розмірі 1'313'855,83 грн (сума боргу складається з суми боргу за період з 01.01.2022 по 01.07.2022 та з суми боргу за договором, яка утворилася станом на 15.07.2021 та була стягнута за рішеннями господарського суду Харківської області у справах № 922/1220/21, № 922/3248/21, № 922/4453/21 та до теперішнього часу повністю не сплачена).

Відповідно до Розрахунку заборгованості за договором, за Відповідачем станом на 12.07.2022 обліковується заборгованість в сумі 132'139,97 грн (сто тридцять дві тисячі сто тридцять дев`ять гривень 97 копійок), яка складається з договірної ціни за договором в сумі 127'500 грн та 4639,93 грн - відшкодування витрат по утриманню майданчику для паркування. Сума боргу по відшкодуванню витрат у сумі 4639,93 грн складається з витрат Позивача по сплаті збору за паркування транспортних засобів за 4 квартал 2021 року (залишок боргу).

Понесення Позивачем витрат по сплаті паркувального збору підтверджується платіжним дорученням № 4531488 від 17 лютого 2022 року про сплату Позивачем збору за місця для паркування транспортних засобів за 4 квартал 2021 року в сумі 262'944 грн (за два майданчика для паркування, що розташовані на території Позивача), в тому числі ПДВ 20% (копії платіжного доручення з розрахунком місячної суми збору за місця для паркування у 2021 році додаються до позову).

Рішенням 9 сесії Харківської міської ради 8 скликання від 22.12.2021 №207/21 "Про внесення змін до рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 22.02.2017 № 542/17 "Про місцеві податки і збори у місті Харкові"" майданчик для паркування, розташований за адресою: м-н Привокзальний, 1 (вокзал станції Харків-Пасажирський) був виключений з Переліку майданчиків, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів на території м. Харкова. Рішення набрало чинності з дня опублікування 23.12.2021 року. Тому, при розрахунку місячної суми збору за місця для паркування транспортних засобів по вокзалу станції Харків-пасажирський за грудень 2021 року враховано 22 дні.

З 01.01.2022 позивач не є платником збору за місця для паркування транспортних засобів по вокзалу станції Харків-Пасажирський. Отже, з 01.01.2022 відповідачу не нараховувалось у відшкодування витрат позивача збір за паркування транспортних засобів.

Враховуючи, що позивач протягом грудня 2021 року - червня 2022 року належним чином виконав взяті на себе зобов`язання щодо надання послуг за договором про паркування транспортних засобів № 1/2015 від 01.02.2015. Однак, відповідач в повному обсязі не виконав своїх зобов`язань з оплати спожитих послугу, його борг перед позивачем станом на момент винесення даного судового рішення становить 132'139,97 грн.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Факт наявності боргу в зазначеній сумі відповідачем жодним чином не спростовано. Строк виконання зобов`язань з оплати цього боргу встановлено умовами договору № 1/2015 від 01.02.2015 та є таким, що настав.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення заявленого позову та стягнення з відповідача на користь позивача 132'139,97 грн суми боргу за Договором.

Також, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 1191,49 грн та 3580,33 грн інфляційних втрат.

У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина 2 статті 626 ЦК України).

За змістом наведених норм закону нарахування трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Приписи статті 625 ЦК України про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто, три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення застосовуються у випадку, якщо сторони в договорі не передбачили інший розмір процентів річних.

Перевіривши розрахунок позивача, період нарахування останнім сум 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку про те, що відповідний розрахунок є вірним, та відповідає нормам чинного законодавства, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 1191,49 грн та 3580,33 грн інфляційних втрат є обґрунтованими, правильно розрахованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст. 129 ГПК України, та враховуючи висновки суду про задоволення позову покладає витрати по сплаті судового збору на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 20, 46, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Південбудсервіс" (61145, м. Харків, вул. Космічна, буд. 21, кім. 531, ) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Вокзальна компанія" акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ) 132'139,97 грн основного боргу, 3580,33 грн інфляційних втрат, 3% річних у сумі 1191,49 грн та судовий збір у сумі 2481 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Позивач: Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Вокзальна компанія" акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Південбудсервіс" (61145, м. Харків, вул. Космічна, буд. 21, кім. 531, ).

У зв`язку з введенням Указом Президента України № 64/2022 воєнного стану на території України із 24.02.2022, обмеженим здійсненням судочинства Господарським судом Харківської області через проведення бойових дій на території міста Харкова та об`єктивну неможливість підписання даного рішення у строки, передбачені ст. 233 ГПК України, рішення по даній справі складено та підписано судом за наявної можливості, після встановлення он-лайн доступу суддів та працівників апарату суду до системи "Діловодство спеціалізованого суду" 02 березня 2023 року.

Суддя І.В. Трофімов