ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2023 р.м. ХарківСправа № 922/2712/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бережанський цегельний завод «Керамік»( Україна, 47501,Тернопільська обл., м. Бережани, вул. Рогатинська, 56)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Глобалпром" (Україна, 61022, Харківська обл., місто Харків, ВУЛИЦЯ СУМСЬКА, будинок 37)
про стягнення коштів
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бережанський цегельний завод «Керамік» звернулось до Господарського суду Харківської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Глобалпром" , в якій просить суд:

стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "НВП Глобалпром" (Україна, 61022, Харківська обл., місто Харків, ВУЛИЦЯ СУМСЬКА, будинок 37) заборгованість в сумі 119 018 гривень 75 копійок, з яких 54 375 гривень 00 копійок - сума основного боргу, 64 643 гривень 75 копійок - штрафу, витрати по сплаті судового збору в сумі 2481,0грн.

Вимоги позивача обґрунтовані порушенням боржником грошових зобов`язань за договором договором поставки №БЦЗ-11-02-21 від 11.02.2021 року, укладеним між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «НАУКОВОВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "ГЛОБАЛПРОМ" та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БЕРЕЖАНСЬКИЙ ЦЕГЕЛЬНИЙ ЗАВОД «КЕРАМІК»

Просить суд розглядати справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бережанський цегельний завод «Керамік» до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Глобалпром" у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами з метою швидкого врегулювання спору.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.01.2023 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні ч. 5 ст. 12 ГПК України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

Відповідач своїм конституційним правом на захист не скористався, відзив на позов не надав. Разом з цим, копія ухвала суду про відкриття провадження у справі від 02.01.2023, яка надсилалась судом на адресу відповідача, зазначену в позовній заяві повернулась до господарського суду Харківської області без вручення адресату з відміткою відділення поштового зв`язку адресат відсутній за вказаною адресою,

Судом 02.01.2023 було перевірено відомості в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо місцезнаходження відповідача та встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Глобалпром" свого місцезнаходження не змінено, і його офіційною адресою станом на 02.01.2023 є Україна, 61022, Харківська обл., місто Харків, ВУЛИЦЯ СУМСЬКА, будинок 37.

Згідно із ч.1 ст.10 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Відповідно до ч.6 ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Інформації ж про іншу адресу відповідача у суду немає.

Сам лише факт неотримання кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу (постанова Верховного Суду від 25 червня 2018 року у справі № 904/9904/17).

Таким чином суд дійшов висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи.

Водночас, відповідач своїм правом наданим відповідно до ст.251 ГПК України не скористався, відзив на позов не надав.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

За змістом статей 10, 12-2 Закону України Про правовий режим воєнного стану правосуддя в Україні в умовах воєнного стану має здійснюватися у повному обсязі, тобто не може бути обмежено конституційне право людини на судовий захист. В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Відповідно до частини 1, пункту 10 частини 3 статті 2 та частини 2 статті 114 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Основними засадами (принципами) господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом, а строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Відповідно до статті 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ст.26 Закону України Про правовий режим воєнного стану скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

Частиною 1 статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Згідно з частиною 3 зазначеної статті судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України.

Відповідно до ч.1 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

При цьому, суди повинні забезпечувати безпеку учасників судового провадження, запобігти створенню перешкод для реалізації ними права на судовий захист та визначених законом процесуальних прав в умовах воєнного стану, коли реалізація учасниками справи своїх прав і обов`язків є суттєво ускладеною.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб.

Так, процесуальні документи у цій справі направлялись всім учасникам судового процесу, що підтверджуються штампом канцелярії на зворотній стороні відповідного документу.

Крім того, процесуальні документи щодо розгляду даної справи офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua) та знаходяться у вільному доступі.

Таким чином, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог, а також судом надано сторонам достатньо часу для звернення із заявами по суті справи та з іншими заявами з процесуальних питань.

Проте, станом на 01.03.2023 від відповідача будь-яких заяв чи пояснень по суті спору не надходило.

Згідно з ч.4 ст.240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив таке.

Між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «НАУКОВОВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ГЛОБАЛПРОМ» (далі по тексту - Постачальник, ТОВ «НВП «ГЛОБАЛПРОМ», Відповідач) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БЕРЕЖАНСЬКИЙ ЦЕГЕЛЬНИЙ ЗАВОД «КЕРАМІК» (надалі - «Покупець», ТОВ «Завод «КЕРАМІК», Позивач) було укладено договір поставки № БЦЗ-11-02-21 від 11.02.2021 року (надалі - «Договір»). Відповідно до умов Договору

Постачальник зобов`язувався передати у власність Покупця Товар, а саме: промислове та вантажнопідйомне обладнання тощо, а Покупець зобов`язаний прийняти цей Товар і оплатити його вартість на умовах визначених договором.

Положеннями пункту 2.3. Договору встановлено, що оплата за Товар здійснюється Покупцем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника, на підставі рахунку на оплату, що виставлені Постачальником на адресу Покупця з посиланням на цей договір, в наступному порядку: авансовий платіж у розмірі 50% від вартості партії товару за цим договором Покупець сплачує протягом 2 (двох) календарних днів з моменту виставлення рахунку на оплату, остаточний розрахунок у розмірі 50 % від вартості партії товару за цим Договором сплачується покупцем протягом 2 (двох) календарних днів з дати отримання письмового повідомлення про готовність партії Товару до поставки.

Відповідно до пункту 3.2. Договору поставка Товару здійснюється протягом 15 (п`ятнадцяти) робочих днів з моменту здійснення Покупцем попередньої оплати за товар (шляхом виставлення на адресу Покупця рахунку на оплату) або з моменту здійснення Покупцем попередньої оплати за товар, якщо інші строки поставки товару не визначено у додатках/специфікаціях до цього договору.

Згідно платіжного доручення № 263 від 02 лютого 2022 року ТОВ «Завод «КЕРАМІК» було сплачено на рахунок ТОВ «НВП «Глобалпром» 46 658,00 грн. згідно рахунку №19 від 21.01.2022 року.

Згідно рахунку №19 від 21 січня 2022 року, який виставлений Відповідачем згідно Договору №БЦЗ-11-02-21 від 21 лютого 2021 року, а Позивач здійснив оплату за наступний Товар - «Електротельфер в/п 5т, в/п 12 м. Серія Т» в кількості 1 штуки,

на загальну вартість 93 316,00 грн. з ПДВ.

На адресу Позивача надійшов лист від Відповідача від 02 лютого 2022 року, в якому повідомлялося, що рахунок №19 від 21.01.2022 року є недійсним, відбулося здорожчання товару, нова вартість становить 103 430 грн. з ПДВ з доставкою.

Також, виставлено відкоригований рахунок №19 від 10 лютого 2022 року на той же товар, а саме «Електротельфер в/п 5т, в/п 12 м. Серія Т» в кількості 1 штуки, на загальну вартість 103 430 грн. Копія Рахунку №19 від 10 лютого 2022 року додається.

15 лютого 2022 року ТОВ «Завод «КЕРАМІК» було сплачено ТОВ «НВП «Глобалпром» суму 7 717,00 грн. згідно платіжного доручення №393 (оплату проведено згідно Рахунку №19 від 10 лютого 2022 року. Доплата відбулась у зв`язку із збільшенням вартості товару (Електротельфер в/п 5т, в/п 12м. Серія Т10), як зазначалося раніше.

З урахуванням положень пункту 3.2. Договору Постачальник зобов`язаний був виконати свій обов`язок по поставці Товару по 23 лютого 2022 року. Однак, до 23 лютого 2022 року та після нього (до моменту подання даного позову) від Відповідача не надходило жодних повідомлень про готовність товару до відвантаження та товар Позивачем не отримано.

29 червня 2022 року Позивач звернувся до Відповідача з листом вих. №68 щодо повернення коштів, який було направлено на офіційну електронну адресу , з якої здійснювалась уся комунікація із Відповідачем.

Вищевказаним лисом Позивач просив повернути кошти в розмірі 54375,00 грн. за непоставлений товар. В подальшому, лист вих.№68 від 29 червня 2022 року направлявся, також, на наступну електронну адресу: .

27 червня 2022 року на адресу Відповідача була надіслана Вимога про повернення суми попередньої оплати, в якій Позивач просив повернути суму здійсненої попередньої оплати в розмірі 54 375,00 грн. Згідно відомостей, що містяться на сайті АТ «Укрпошта», Відповідач не отримав поштове відправлення, при цьому зазначено, що відправлення не вручене під час доставки з інших причин (трекінг номер: 622 від 06.08.2020 року .

Станом на день звернення із даним позовом заборгованість Відповідача перед Позивачем за Договором складає 54 375,00 грн., крім того позивачем нараховано 0,5% неустойки від вартості простроченного зобов`язання за кожен день прострочення зобов`язання в розмірі 64 643 гривень 75 копійок - штрафу.

Такі обставини, на думку Позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

В свою чергу, згідно ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 ст. 712 ЦК України також передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Аналогічна норма міститься в ч. 6 ст. 265 ГК України.

Враховуючи зазначене, відповідно до приписів ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно приписів ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 693 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Оскільки, відповідно до пункту 3.2. Договору, поставка Товару здійснюється протягом 15 (п`ятнадцяти) робочих днів з моменту здійснення Покупцем попередньої оплати за товар.

В свою чергу, приписами ст. 664 ЦК України встановлено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Окрім цього, згідно ст. 665 ЦК України у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі -продажу.

У разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 615 ЦК України, пп. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Таким чином, ч. 2 ст. 693 ЦК України встановлено - якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

У розумінні приписів цієї норми покупцю належить право вимагати, крім іншого, повернення передоплати за непоставлений товар. При цьому, попередньою оплатою є часткова або повна оплата товару до його передання продавцем.

Визначене зазначеною нормою право покупця вимагати від продавця повернення суми попередньої оплати є за своїм змістом, встановленим законом правом покупця на односторонню відмову від зобов`язання, внаслідок чого припиняється зобов`язання продавця перед покупцем по поставці товару і виникає нове грошове зобов`язання.

Виходячи з аналізу положень ст. 693 ЦК України, умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Тобто, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

При цьому, оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що надані позивачем, докази на підтвердження факту перерахування останнім попередньої оплати за товар відповідачу та не виконання відповідачем своїх обов`язків поставити товар на суму 54 375,00 грн., є більш вірогідними та такими, які зі сторони відповідача жодними чином не спростовані.

Зважаючи на наявні докази у матеріалах справи та відсутність будь-яких заперечень чи спростувань щодо заявлених позивачем вимог, а також відсутності доказів у справі щодо погашення цієї суми боргу відповідачем станом на день ухвалення рішення у справі, позовна заява про стягнення з відповідача попередньої оплати у сумі 54 375,00 грн., підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та у відповідності до умов договору між сторонами.

За правилами ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Виходячи з положень статті 610, частини 1 статті 612, статті 611 ЦК України, частини 2 статті 193 ГК України, відповідач є порушником зобов`язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом.

Щодо стягнення з відповідача штрафу у розмірі 64 643 гривень 75 копійок - штрафу, суд зазначає наступне.

Так, пунктом 5.1. Договору, у випадку прострочення виконання зобов`язань винна Сторона сплачує на користь іншої сторони неустойку в розмірі 0,5% від вартості простроченого зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання.

Як вбачається із розрахунку позивача, останній у зв`язку з не сплатою відповідачем заборгованості за поставлений товар у суму 54 375,00 грн. на підставі п. 5.1 договору, нарахував на зазначену суму боргу неустойку в розмірі 0,5% від вартості простроченого зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання , який становить з 24/02/2022 до 28/06/2022 (103 430,00 x 0.5 x 125 : 100)= 64 643,75 грн.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею).

У відповідності до статті 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Статтею 549 Цивільного кодексу України, встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Приймаючи до уваги порушення відповідачем виконання основного зобов`язання та перевіривши розрахунок штрафу, наданий позивачем, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість його нарахування, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягненні неустойку в розмірі 0,5% в сумі 64 643,75 грн підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір у даній справі покладається на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 73, 74, 86, 129, 183, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути із ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "НВП Глобалпром (Україна, 61022, Харківська обл., місто Харків, ВУЛИЦЯ СУМСЬКА, будинок 37; ідентифікаційний код 40256508) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бережанський цегельний завод «Керамік» (Україна, 47501, Тернопільська обл., м. Бережани, вул. Рогатинська, 56, ) - заборгованість в сумі 119 018 гривень 75 копійок, з яких 54 375 гривень 00 копійок - сума основного боргу, 64 643 гривень 75 копійок - штрафу, витрати по сплаті судового збору в сумі 2481,0грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бережанський цегельний завод «Керамік» (Україна, 47501, Тернопільська обл., м. Бережани, вул. Рогатинська, 56, ) .

Відповідач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "НВП Глобалпром (Україна, 61022, Харківська обл., місто Харків, ВУЛИЦЯ СУМСЬКА, будинок 37; ідентифікаційний код 40256508).

Повне рішення складено "01" березня 2023 р.

Суддя О.О. Присяжнюк