ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20 лютого 2023 року Справа № 5004/800/12

Суддя Господарського суду Волинської області Кравчук А.М., розглянувши заяву

Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Дніпрофінансгруп

про поновлення строку для пред`явлення наказу до виконання

по справі №5004/800/12

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" в особі відділення ПАТ "КБ"Надра" Луцьке регіональне управління

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Призма-Сервіс"

про стягнення 227 643,22 грн.

Cуддя Кравчук А.М.

Секретар судового засідання Мачульська Л.В.

Представники:

від стягувача: н/з

від боржника: н/з

встановив: 08.02.2023 на адресу суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Дніпрофінансгруп про видачу дублікату наказу №5004/800/12-1 від 28.09.2012 та поновлення строку його пред`явлення до виконання. Розгляд справи просить проводити без участі його представника.

У зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_1 згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.02.2023 заява розподілена судді Кравчук А.М.

Ухвалою суду від 13.02.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Дніпрофінансгруп про поновлення строку для пред`явлення наказу до виконання прийнято до розгляду. Розгляд заяви призначено у судовому засіданні 20.02.2023 об 11 год. 00 хв.

Учасники справи правом участі у судовому засіданні не скористалися, повноважних представників не направили, хоч були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи вищевикладене, строки розгляду заяви, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів, не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за необхідне розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

встановив:

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням принципу обов`язковості виконання рішень.

Принцип обов`язковості судового рішення також закріплено в статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та статті 18 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод провадження з виконання судових рішень є самостійною і невід`ємною частиною судового розгляду, невід`ємною стадією процесу правосуддя, про що зазначено в численних Рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема: у справі Горнсбі проти Греції від 19 березня 1997 року, у справі Ромашов проти України від 27 липня 2004 року, у справі Дубенко проти України від 11 січня 2005 року та ін.

В справі Шмалько проти України Європейський суд зазначив, що право на суд, яке закріплене у частині 1 статті 6 Конвенції, було б лише ілюзією, якщо б держави допускали такий стан речей, коли остаточні рішення національних судів залишалися б невиконаними. Суд звернувся до положень, сформульованих у його попередніх аналогічних справах, зазначаючи, що тлумачення частини 1 статті 6 Конвенції винятково як такої, що стосується лише доступу до суду та процедури розгляду справи у суді, було б несумісним із принципом верховенства права, який держави-учасниці зобов`язались дотримувати, ратифікуючи Конвенцію.

З наведеного вбачається, що право на суд реально забезпечується лише фактичним виконанням рішення суду, що може бути досягнуто, зокрема, під час виконавчого провадження.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 11.09.2012 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю „Призма-Сервіс" на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра"" в особі відділення Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра"" Луцьке регіональне управління 115 000 грн. заборгованості по кредиту, 66 171,45 грн. відсотків, 8 964,99 грн. штрафу, 23 760,60 грн. інфляційних втрат, 4 277,94 грн. судового збору. Всього - 218 174,98 грн.

На виконання рішення суду видано наказ від 28.09.2012 №5004/800/12-1, з строком пред`явлення до виконання до 27.09.2013.

Ухвалою суду від 10.01.2023 замінено сторону (стягувача) у виконавчому документі (наказ про примусове виконання рішення від 28.09.2012 за №5004/800/12-1) Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра"" в особі відділення Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра"" Луцьке регіональне управління ( м.Луцьк, Київський майдан, 1, ) на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Дніпрофінансгруп" (49089, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Автотранспортна, 2, офіс 205, п/р № НОМЕР_1 в ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 305299 ).

Частиною 1 статті 329 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно пункту 2 статті 329 Господарського процесуального кодексу України заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Відповідно до пункту 3 статті 329 Господарського процесуального кодексу України про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин строку та наявності обставин, які об`єктивно перешкоджали стягувачу реалізувати своє право на пред`явлення наказу до виконання протягом законодавчо встановленого строку.

При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування заяви про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстав, з яких стягувач вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у стягувача не було можливості.

Господарський суд відновлює процесуальний строк, якщо визнає причини пропуску поважними. Відновлення пропущеного процесуального строку означає, що суд дає дозвіл особі вчинити процесуальну дію, незважаючи на те, що строк для її вчинення пропущений.

Тобто поновлення строку не означає, що перебіг строку продовжується.

Питання про поновлення строку може бути порушене лише після закінчення процесуального строку.

Принцип поважності причин пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання оцінюється судом, виходячи з обґрунтування поважності цих причин, наданих доказів за правилами ст. 86 ГПК України

Враховуючи вищевикладене, обов`язковість виконання судового рішення, що договір про відступлення права вимоги укладений 13.08.2020, встановлення з березня 2020 року карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, введення у лютому 2022 року на території України воєнного стану, суд визнає поважними причини пропущення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, задовольняє заяву та поновлює строк для пред`явлення наказу до виконання.

Керуючись ст.ст. 234-235, 329 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 ЗУ "Про судовий збір" суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Дніпрофінансгруп про поновлення строку пред`явлення наказу до виконання задовольнити.

2. Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Дніпрофінансгруп строк для пред`явлення до виконання наказу Господарського суду Волинської області №5004/800/12-1 від 28.09.2012.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст. 235 ГПК України.

Ухвала суду підписана 23.02.2023.

Ухвали суду підлягають оскарженню до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя А. М. Кравчук