ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2023 Справа № 914/3325/22

Господарський суд Львівської області у складі судді М. М. Синчука, розглянувши матеріали позовної заяви: Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКП АРСЕНАЛ», м. Київ,

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Пшеничних Володимира Юрійовича , м. Львів,

про стягнення заборгованості за договором поставки

На розгляд господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКП АРСЕНАЛ» до Фізичної особи-підприємця Пшеничних Володимира Юрійовича про стягнення заборгованості за договором поставки.

Ухвалою суду від 02.01.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників.

Судом встановлено, що ухвала суду від 02.01.2023 надсилалась відповідачу на адресу, вказану у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань.

Судом з відомостей АТ «Укрпошта» (трекінг поштових відправлень) встановлено, що поштове відправлення з копією ухвали суду від 02.01.2023, які надсилались відповідачу (ідентифікатор поштового відправлення №758) станом на 12.01.2023 вручено особисто.

Відповідно до частин третьої та сьомої статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Заяв про зміну відповідачем місцезнаходження не поступало.

Окрім того, встановлено, що поштове відправлення з позовною заявою, яке позивачем надсилалось відповідачу (ідентифікатор поштового відправлення № 498) станом на 03.01.2023 вручено особисто.

За змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. (Постанова Верховного Суду від 11.12.18р. у справі № 921/6/18.).

Таким чином, суд констатує, що сторони є належним чином повідомлені про розгляд їхньої справи у суді та мали можливість передбачену законом на реалізацію своїх прав та виконання обов`язків.

Відповідно до частин п`ятої та восьмої статті 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Статтею 248 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Водночас, суд враховує, що серед принципів господарського судочинства є, зокрема, верховенство права, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, розумність строків розгляду справи судом.

Частиною дев`ятою статті 165 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Отже, враховуючи належне повідомлення сторін про судовий розгляд справи, неподання відповідачем відзиву на позовну заяву та достатність доказів наявних у матеріалах справи для вирішення спору по суті, з урахуванням закінчення строків розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду спору по суті.

Позиція позивача

Позивач мотивує позов тим, що всупереч взятим на себе зобов`язанням за Договором купівлі-продажу № 04/04/19 від 04.10.2019 відповідач не здійснив своєчасну та повну оплату поставленого позивачем товару, внаслідок чого в нього наявна заборгованість в розмірі 21 875,49 грн.

Правова позиція відповідача.

Відповідач, не скористався процесуальним правом, встановленим Господарським процесуальним кодексом України, відзиву на позовну заяву не подав.

Відтак, суд вирішує справу за наявними у матеріалах справи доказами.

Обставини справи.

04 квітня 2019 між Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКП АРСЕНАЛ» (Продавець, Позивач) Фізичної особи-підприємця Пшеничних Володимира Юрійовича (Покупець, Відповідач) було укладено договір купівлі-продажу №04/04/19, відповідно до п.1.1 якого продавець зобов`язується постачати і передавати у власність Покупця товар, а Покупець зобов`язується приймати цей товар та своєчасно здійснювати оплату на умовах і протягом терміну дії цього Договору.

Продавець продає, а Покупець отримує метизну продукцію (пункт 1.2 Договору).

Пунктом 1.4. Договору передбачено, що Кожна поставка товару в рамках дії цього Договору узгоджується Сторонами шляхом оформлення видаткових накладних, які є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до п. 1.5 Договору Загальна сума Договору визначається вартістю видаткових накладних, які є невід`ємною частиною Договору.

Підпунктом 2.2 Договору визначено, що продавець зобов`язується поставити товар після отримання коштів на розрахунковий рахунок з обов`язковим наданням накладної, а Покупець зобов`язується відвантажити товар зі складу Продавця, який знаходиться за адресою м. Львів, вул. Зелена 149 своїми силами.

Відповідач здійснив наступні поставки товару: Згідно видаткової накладної №8360 від 28.05.2019 на суму 5 014, 49 грн; Згідно видаткової накладної №8625 від 31.05.2019 на суму 4 302, 65 грн; Згідно видаткової накладної №9834 від 19.06.2019 на суму 13 803, 80 грн; Згідно видаткової накладної №10424 від 27.06.2019 на суму 384, 38 грн.

Позивач поставив відповідачу товару на суму 23 505, 32 грн.

Позивач вказує, що станом на дату складання позовної заяви заборгованість за поставлений товар становить 21 875, 49 грн.

Відповідач доказів належного виконання договору суду не надав.

Оцінка суду.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 174 ГК України передбачено, що однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

За приписами ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві (стаття 664 ЦК України).

04 квітня 2019 між Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКП АРСЕНАЛ» (Продавець, Позивач) Фізичної особи-підприємця Пшеничних Володимира Юрійовича (Покупець, Відповідач) було укладено договір купівлі-продажу №04/04/19, відповідно до п.1.1 якого продавець зобов`язується постачати і передавати у власність Покупця товар, а Покупець зобов`язується приймати цей товар та своєчасно здійснювати оплату на умовах і протягом терміну дії цього Договору.

Пунктом 1.4. Договору передбачено, що Кожна поставка товару в рамках дії цього Договору узгоджується Сторонами шляхом оформлення видаткових накладних, які є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до п. 1.5 Договору Загальна сума Договору визначається вартістю видаткових накладних, які є невід`ємною частиною Договору.

Підпунктом 2.2 Договору визначено, що продавець зобов`язується поставити товар після отримання коштів на розрахунковий рахунок з обов`язковим наданням накладної, а Покупець зобов`язується відвантажити товар зі складу Продавця, який знаходиться за адресою м. Львів, вул. Зелена 149 своїми силами.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Так, положеннями ч. 1 ст. 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідач здійснив наступні поставки товару: Згідно видаткової накладної №8360 від 28.05.2019 на суму 5 014, 49 грн; Згідно видаткової накладної №8625 від 31.05.2019 на суму 4 302, 65 грн; Згідно видаткової накладної №9834 від 19.06.2019 на суму 13 803, 80 грн; Згідно видаткової накладної №10424 від 27.06.2019 на суму 384, 38 грн.

Позивач поставив відповідачу товару на суму 23 505, 32 грн.

Позивач вказує, що станом на дату складання позовної заяви заборгованість за поставлений товар становить 21 875, 49 грн.

Кореспондуючий обов`язок з оплати товару відповідачем не виконано.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 2 статті 86 ГПК України передбачено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів на спростування доводів позивача, позовні вимоги про стягнення з відповідача 21 875, 49 грн підлягають задоволенню.

Судові витрати.

У відповідності до ч. 1 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, судовий збір за подання позовної заяви підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 76, 79, 123, 126, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 252 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця Пшеничних Володимира Юрійовича ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКП АРСЕНАЛ» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 15, ) заборгованість в розмірі 21 875,49 грн та судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 2 481,00 грн.

3.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Суддя Синчук М.М.