РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.02.2023Справа № 910/14122/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Фізичної особи - підприємця Корольова Валерія Володимировича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Довіленс Буд» (вул. Кульженків Сім`ї, буд. 35, м. Київ, 04201; ідентифікаційний код 41989474)

про стягнення 195 900 грн,

без виклику представників учасників справи,

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції Позивача

До господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Фізичної особи - підприємця Корольова Валерія Володимировича (далі за текстом - ФОП Корольов В.А., Позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Довіленс Буд» (далі за текстом - ТОВ «Довіленс Буд», Відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 195 900 грн за надані послуги роботи автокрану, які Відповідачем оплачено лише частково.

У якості підтвердження викладеного в позовній заяві, Позивачем до матеріалів справи надано рахунки на оплату, акти надання послуг та докази оплати Відповідачем роботи автокрану частково, а саме в розмірі 216 400 грн.

2. Процесуальні дії у справі

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.12.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд вказує, що ухвала від 21.12.2022 направлялася на адресу Відповідача поштовим повідомленням № 824 однак конверт повернувся на адресу суду не врученим із зазначенням причин: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно з пунктом 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За приписами частини 8 статті 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Пунктом 3 резолютивної частини ухвали господарського суду міста Києва від 21.12.2022 у справі № 910/14122/22 встановлено Відповідачу п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву на позовну заяву, однак станом на дату ухвалення даного рішення відзив на позовну заяву до суду не надійшов.

Таким чином, приймаючи до уваги, що Відповідач повідомлявся про відкриття провадження у справі, а матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до частини 5 статті 252 ГПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Згідно доводів Позивача між ним та Відповідачем досягнуто домовленостей щодо надання послуг з роботи автокрану КТА-25 «Силач» за адресою: Сумська обл.,

с. Басівка на загальну суму 412 300 грн.

Як вбачається з матеріалів справи Позивачем виставлено Відповідачу рахунки на оплату послуг з роботи автокрану на загальну суму 421 300 грн: № 31/08 від 31.08.2021 на суму 36 900 грн; № 06/09 від 06.09.2021 на суму 57 500 грн; № 13/091 від 13.09.2021 на суму 48 000 грн; № 15/092 від 15.09.2021 на суму 21 500 грн; № 04/10 від 04.10.2021 на суму 49 400 грн; № 11/101 від 11.10.021 на суму 38 000 грн; № 18/102 від 18.10.2021 на суму 35 500 грн; № 25/10 від 25.10.2021 на суму 36 000 грн; № 01/11 від 01.11.2021 на суму 43 000 грн; № 06/11 від 06.11.2021 на суму 41 500 грн; № 10/11 від 10.11.2021 на суму 5 000 грн.

Також в матеріалах справи наявні Акти надання послуг, які підписані сторонами, чиї підписи скріплено печатками: № 31/08 від 31.08.2021 на суму 36 900 грн; № 06/09 від 06.09.2021 на суму 57 500 грн; № 13/091 від 13.09.2021 на суму 48 000 грн; № 15/092 від 15.09.2021 на суму 21 500 грн; № 04/10 від 04.10.2021 на суму 49 400 грн; № 11/101 від 11.10.021 на суму 38 000 грн; № 18/102 від 18.10.2021 на суму 35 500 грн; № 25/10 від 25.10.2021 на суму 36 000 грн; № 01/11 від 01.11.2021 на суму 43 000 грн; № 06/11 від 06.11.2021 на суму 41 500 грн; № 10/11 від 10.11.2021 на суму 5 000 грн.

Зазначені акти підписані сторони без зауважень та претензій щодо якості наданих Позивачем послуг, що відповідно є підставою для їх оплати Відповідачем.

Судом встановлено, що між сторонами не укладено договору у письмовій формі, а відтак відсутні докази узгодження між сторонами строків для здійснення Відповідачем оплати за отримані ним послуги.

Крім того, строки оплати не містяться у вказаних вище актах та рахунках.

Позивач зазначає, що Відповідачем здійснено часткову оплату наданих Позивачем послуг з автокрану, а саме в розмірі 216 400 грн., що підтверджується наступними платіжними дорученнями: № 2037_9606А/87 від 06.09.2021 на суму 20 000 грн; № 2075_9D0К/159 від 13.09.2021 на суму 20 000 грн; № 2100_9Е016/59 від 14.09.2021 на суму 20 500 грн; № 2160_9L00X/61 від 21.09.2021 на суму 10 000 грн; № 2194_9О010/35 від 24.09.2021 на суму 10 000 грн; № 2226_А101Р/49 від 01.10.2021 на суму 21 500 грн; № 2229_А406Q/170 від 04.10.2021 на суму 25 000 грн; № 2252_А800W/55 від 08.10.2021 на суму 10 000 грн; № 2306_АJ018/198 від 19.10.2021 на суму 20 000 грн; № 2339_AR01M/60 від 27.10.2021 на суму 19 400 грн; №2375_В501Е/39 від 05.11.2021 на суму 20 000 грн; № 2409 від 12.11.2021 на суму 20 000 грн.

Також між сторонами укладено Акт звірки надання послуг № 24/01 від 24.01.2022, з якого вбачається, що сторонами погоджено, що за період з 26.08.2021 по 09.11.2021 Позивачем надано, а Відповідачем прийнято без зауважень послуги загальною вартістю 412 300 грн.

Враховуючи лише часткову оплату послуг Позивач звернувся до Відповідача із вимогою від 07.10.2022 про погашення існуючої заборгованості в розмірі 195 900 грн протягом 7-ми днів з дати її отримання.

Згідно наданих до справи доказів Позивачем направлено вимогу від 07.10.2022 Відповідачу поштовим повідомлення № 956, яке згідно інформації з сайту Укрпошта не отримано Відповідачем із зазначенням причин «за закінченням терміну зберігання» та 25.10.2022 направлено для повернення адресату.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять заперечень Відповідача по суті заявлених позовних вимог.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.

Проаналізувавши правовідносини сторін та матеріали справи, суд дійшов висновку, що між Позивачем та Відповідачем укладено договір надання послуг у спрощеному порядку, шляхом надання Позивачем послуг, які прийняті Відповідачем та частково ним оплачені.

Відповідно до частини 1 статті 181 Господарського кодексу України (далі за текстом - ГК України) господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Частиною 7 статті 179 ГК України встановлено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Частинами 1, 3, 5 статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень статей 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із частиною 1 статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частинами 1 та 2 статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Враховуючи встановлені судом вище обставини суд зазначає, що з огляду на існування у Відповідача заборгованості та відсутність погоджених між сторонами строків виконання зобов`язання в частині оплати наданих послуг, Позивач у відповідності до вимог статті 530 ЦК України звернувся до Відповідача з вимогою про погашення існуючої заборгованості, а відтак реалізував надане йому право на отримання коштів від протягом 7-ми днів з дня отримання Відповідачем вимоги.

З огляду на викладене суд вказує, що обов`язок у Відповідача з оплати залишкової суми заборгованості в розмірі 195 900 грн є таким, що настав, а тому позов підлягає задоволенню.

При цьому судом враховано здійснені Відповідачем дії (підписання актів, здійснення оплати) в частині визнання факту отримання послуг Позивача.

Так, відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частинами 1-2 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

З огляду на встановлені судом обставини за сукупність наданих доказів та враховуючи відсутність заперечень Відповідача, суд дійшов висновку, що Відповідачем порушено господарське зобов`язання в частині оплати наданих Позивачем послуг, строк виконання якого є таким, що настав у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються на Відповідача.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Фізичної особи - підприємця Корольова Валерія Володимировича - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Довіленс Буд» (вул. Кульженків Сім`ї, буд. 35, м. Київ, 04201; ідентифікаційний код 41989474) на користь Фізичної особи - підприємця Корольова Валерія Володимировича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) заборгованість в розмірі 195 900 (сто дев`яносто п`ять тисяч дев`ятсот) грн 00 коп. та судовий збір в розмірі 2 938 (дві тисячі дев`ятсот тридцять вісім) грн 50 коп.

3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано: 27.02.2023

Суддя Антон ПУКАС