ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2023 р. Справа№ 910/2446/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Мальченко А.О.

Чорногуза М.Г.

Секретар судового засідання: Мельничук О.С.,

за участю представників сторін:

від позивача - не з`явились,

від відповідача-1 та відповідача-2 - Тетерятник О.В.,

від третьої особи - не з`явились,

розглянувши апеляційну скаргу

Приватного акціонерного товариства "Київський дослідно-експериментальний завод "Вугілля"

на рішення Господарського суду міста Києва від 04.10.2022 (повний текст рішення складено 20.10.2022)

у справі № 910/2446/22 (суддя Ващенко Т.М.)

За позовом Приватного акціонерного товариства "Київський дослідно-експериментальний завод "Вугілля"

до:

1. Київської міської державної адміністрації

2. Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: Департамент економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У 2022 році Приватне акціонерне товариство "Київський дослідно-експериментальний завод "Вугілля" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Київської міської державної адміністрації та Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про:

- зобов`язання безоплатно прийняти до комунальної власності територіальної громади міста Києва, з подальшим закріпленням на праві господарського відання за КП "Київтеплоенерго", інженерні мережі (теплові мережі по пров. Приладному, 10 у Святошинському р-ні міста Києва), що передаються позивачем.

В обґрунтування позову позивач посилається на неправомірні дії відповідачів в частині неприйняття до комунальної власності з подальшим закріпленням на праві господарського відання КП "Київтеплоенерго", інженерних мереж.

01.06.2022 року від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої пред`явлено вимоги про (а.с. 124):

- визнання протиправною бездіяльності відповідачів у частині неприйняття розпорядження про передачу до комунальної власності територіальної громади міста Києва інженерних мереж (теплові мережі по пров. Приладному, 10 у Святошинському р-ні міста Києва);

- зобов`язання відповідача-1 безоплатно прийняти до комунальної власності територіальної громади міста Києва інженерні мережі (теплові мережі по пров. Приладному, 10 у Святошинському р-ні міста Києва), що передаються позивачем.

В подальшому, у підготовчому засіданні 14.06.2022 року представник позивача подав заяву про зміну предмета позову, відповідно до якої позивач просив суд (а.с. 166):

- визнати протиправною бездіяльність Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) та Департаменту комунальної власності м. Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в частині неприйняття розпорядження про передачу до комунальної власності територіальної громади міста Києва інженерних мереж (теплові мережі по пров. Приладний у Святошинському р-ні м. Києва) загальною вартістю - 5 680 788,00 грн. без ПДВ (назва об`єктів теплопостачання: 1) Реконструкція котла ПТВМ-50 на РК "Центральна" з заміною поверхонь нагріву; 2) Заміна Nа-катіонітних фільтрів №1,2,3 системи хімводоочищення, заміна баку мірника солі на пластиковий з обв`язкою, реконструкція вакуумного деакратора з встановленням головки продуктивністю 40 м3/год);

- зобов`язати Виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) безоплатно прийняти до комунальної власності територіальної громади міста Києва інженерні мережі (теплові мережі по пров. Приладний, 10 у Святошинському р- ні м. Києва загальною вартістю - 5 680 788,00 грн. без ПДВ (назва об`єктів теплопостачання: 1) Реконструкція котла ПТВМ-50 на РК "Центральна" з заміною поверхонь нагріву; 2) Заміна Nа-катіонітних фільтрів №1,2,3 системи хімводоочищення, заміна баку мірника солі на пластиковий з обв`язкою, реконструкція вакуумного деакратора з встановленням головки продуктивністю 40 м3/год), що передаються Приватним акціонерним товариством "Київський дослідно-експериментальний завод "Вугілля".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.10.2022 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки Департамент економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), як заінтересований орган, у визначений Регламентом строк та з дотриманням встановленої процедури, висловив заперечення проти погодження проекту розпорядження КМДА про прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Києва інженерних мереж, що передаються Приватним акціонерним товариством "Київський дослідно-експериментальний завод "Вугілля", та вказав на необхідність вчинення цим товариством додаткових дій для такого погодження, а доказів виконання позивачем таких вимог Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) матеріали справи не містять, то в даному випадку відсутня бездіяльність відповідачів в частині неприйняття розпорядження про передачу до комунальної власності територіальної громади міста Києва інженерних мереж. Також місцевий господарський суд встановив, що положення Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначають підстави для набуття права комунальної власності, проте не встановлюють обов`язку Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) прийняти відповідне майно від позивача, а тому відсутні підстави для зобов`язання відповідачів прийняти до комунальної власності територіальної громади міста Києва спірні інженерні мережі.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Київський дослідно-експериментальний завод "Вугілля" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 04.10.2022 року та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, а висновки викладені в рішенні суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи. Зокрема скаржник вважає висновок суду першої інстанції щодо відсутності доказів виконання позивачем вимог Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) безпідставним, оскільки позивачем було надано пояснення, що сплата пайової участі по об`єктах будівництва, зведення яких розпочато у попередні роки та які підлягають прийняттю в експлуатацію після 01.01.2021 року, а договори про сплату пайової участі між забудовниками та органами місцевого самоврядування до 01.01.2021 року не були укладені, не здійснюється. Скаржник також наголошує, що в розумінні положень п. 6.6 глави 6 розділу VII Регламенту, проєкт розпорядження №2134-пр вважається погоджений заінтересованою особою та відповідачі мали прийняти рішення про безоплатне прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Києва об`єктів теплопостачання ПрАТ КДЕ3 «Вугілля». Крім цього позивач звертає увагу, що обов`язковою умовою передачі інженерних мереж до комунальної власності м. Києва є прийняття відповідними міськими радами рішення про згоду на таку передачу (згода у вигляді рішення Київської міської ради від 15.12.2011 року №9844/7080), інше законом не встановлено. Діючим законодавством України не передбачені обставини, які дозволяли б органам місцевого самоврядування на власний розсуд вирішувати чи приймати інженерні мережі, чи ні, або ставити будь-які інші умови для прийняття інженерних мереж, як то зобов`язання Замовника будівництва сплачувати пайову участь. Таким чином на думку скаржника, Київська міська рада вже прийняла рішення про прийняття інженерних мереж до комунальної власності м. Києва та делегувала Відповідачу-1 вирішити питання пов`язані з таким прийняттям. Надалі, Наказом №108 від 18.02.2020 року Департаменту комунальної власності м. Києва, затверджено Перелік документів, які надаються для підготовки розпорядчого документу про безоплатне прийняття до комунальної власності м. Києва зовнішніх інженерних мереж. Тобто, скаржник наголошує, що єдиною умовою для прийняття інженерних мереж до комунальної власності м. Києва являється надання позивачем документів, що передбачені Наказом №108 від 18.02.2020 року Департаменту комунальної власності м. Києва. Крім цього, позивач вказує, що у нього, відповідно до статуту товариства, основним видом господарської діяльності є надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, та він не здійснює діяльність щодо експлуатації теплових установок і мереж, внаслідок чого у позивача відсутній спеціально підготовлений персонал, що на думку скаржника порушує права позивача. Крім того спірні теплові мережі обслуговують не тільки об`єкти позивача, а й іншу інфраструктуру міста Києва. Та відповідно до п. 2.1. Статуту КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» належним балансоутримувачем має бути структурний підрозділ Київської міської ради - КП «КИІВТЕПЛОЕНЕРГО». Втім на думку скаржника, неприйняття в комунальну власність спірних мереж, які обслуговують не тільки об`єкти позивача, а й іншу інфраструктуру міста Києва, призведе до додаткового, незапланованого навантаження на господарську діяльність позивача, в частині порушення його прав на самостійне здійснення підприємницької діяльності.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.11.2022 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Чорногуз М.Г., Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.11.2022 року встановлювався строк для усунення недоліків, а саме не більше десяти днів з дня отримання копії ухвали апелянту усунути недоліки шляхом подання до суду доказів сплати судового збору у розмірі 3 721 грн. 50 коп.

21.11.2022 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від Приватного акціонерного товариства "Київський дослідно-експериментальний завод "Вугілля" надійшла заява на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду з доказами сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.11.2022 року відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Київський дослідно-експериментальний завод "Вугілля" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.10.2022 року та витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/2446/22.

14.12.2022 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів з Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи №910/2446/22.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Київський дослідно-експериментальний завод "Вугілля" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.10.2022 року у справі №910/2446/22 та призначено розгляд справи на 01.02.2023 року.

27.12.2022 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від відповідача 2 надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

31.01.2023 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від Приватного акціонерного товариства "Київський дослідно-експериментальний завод "Вугілля", позивача у справі, надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою представника.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.02.2023 року розгляд справи №910/2446/22 відкладено на 15.02.2023 року.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2023 року в судовому засіданні оголошено перерву до 01.03.2023 року.

28.02.2023 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від третьої особи надійшла заява про розгляд справи без участі представника.

28.02.2023 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що представник буде брати участь у слідчих діях в кримінальному провадженні, як представник свідка.

В судовому засіданні 01.03.2023 року представник відповідачів надав усні пояснення, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Представники позивача та третьої особи в судове засідання не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином.

Згідно з п. 11, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Відповідно до п. 12, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи те, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, та зважаючи на обмежений процесуальний строк розгляду апеляційної скарги, а також те, що представник позивача в минулому судовому засіданні надав свої пояснення по суті спору та клопотання третьої особи про розгляд справи без участі представника, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності представників позивача та третьої особи.

Статтями 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 22.12.2004 року між Відкритим акціонерним товариством "Київський дослідно-експериментальний завод "Вугілля" (у подальшому організаційно-правову форму змінено на Приватне акціонерне товариство "Київський дослідно-експериментальний завод "Вугілля") та Київською міською радою було укладено договір оренди земельної ділянки, за умовами якого позивачу надано в орендне користування на 25 років земельну ділянку площею 4,2647 га по пров. Приладний, 10 у Святошинському районі міста Києва, цільове призначення - для експлуатації та обслуговування адміністративно-виробних та господарських будівель і споруд. (а.с. 23-29).

В подальшому позивачем на вищезазначеній земельній ділянці було здійснено реконструкцію адміністративно-виробничого комплексу під багатофункціональний комплекс з адміністративно-побутовими будівлями.

З матеріалів справи вбачається, що по об`єкту реконструкції в м. Києві по пров. Приладний, 10, 08.07.2019 року Комунальним підприємством "Київтеплоенерго" було видано технічні умови №002/ТУ-2693 на підключення об`єкта до теплових мереж. (а.с. 36-39).

Також, 24.07.2020 року КП "Київтеплоенерго" затверджено технічне рішення №002/ТР-4088 щодо проекту теплопостачання відносно житлового будинку №1, перша черга будівництва по пров. Приладний, 10. (а.с. 40-41).

Крім цього, 24.07.2020 року КП "Київтеплоенерго" затверджено технічне рішення №002/ТР-4089 щодо проекту теплопостачання відносно житлового будинку №2, перша черга будівництва по пров. Приладний, 10. (а.с. 42-43).

В подальшому, 02.08.2021 року КП "Київтеплоенерго" на заміну ТУ №002/ТУ-2693 від 08.07.2019 року було видано технічні умови №002/ТУ-5341 на підключення об`єкта до теплових мереж. (а.с. 38-39).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було збудовано та введено в експлуатацію 07.09.2021 року житловий будинок № 1 та 30.09.2021 року житловий будинок №2 в м. Києві, по провулку Приладний, 10, що підтверджується Сертифікатом серії ІУ № 16 та Сертифікатом серії ІУ № 14, виданими Державною архітектурною-будівельною інспекцією України. (а.с. 44-47).

Також, з матеріалів справи вбачається, що 31.08.2021 року позивач подав до Департаменту комунальної власності міста Києва звернення про безоплатну передачу теплопровідних мереж до комунальної власності територіальної громади міста Києва. (а.с. 48).

До звернення, відповідно до наказу Департаменту комунальної власності м. Києва №108 від 18.02.2020 року, було додано документи, необхідні для розгляду цього звернення: засвідчена копія довіреності; засвідчені копії Статуту та інших реєстраційних документів позивача, засвідчена копія Переліку об`єктів, які передаються до комунальної власності територіальної громади м. Києва, з подальшим закріпленням на праві господарського відання за КП "Київтеплоенерго" з погодженням спеціалізованого експлуатуючого підприємства; засвідчена копія Сертифікату відповідності закінченого будівництвом об`єкту; засвідчена копія витягу зі Звіту про оцінку вартості майна; засвідчені копії документів на право користування земельною ділянкою; засвідчена копія протоколу загальних зборів учасників позивача. (а.с. 49-67).

Департамент комунальної власності м. Києва направив позивачу листа №062/06-11-6424 від 11.10.2021 року, в якому зазначено, що за результатами погодження проєкту розпорядження, Департаментом комунальної власності отримано певні зауваження від Департаменту економіки та інвестицій, а саме: об`єкти теплопостачання, які планується прийняти до комунальної власності територіальної громади м. Києва збудовані в процесі реалізації проєкту «Реконструкція адміністративно-виробничого комплексу під багатофункціональний комплекс з адміністративно-побутовими будівлями по пров. Приладний, 10 у Святошинському районі м. Києва» пайова участь не сплачена. Також в документах доданих до проєкту розпорядження не зазначено об`єкту (черга/пусковий комплекс чи номер житлового будинку) до якого збудовані об`єкти теплопостачання, тому зазначений проєкт розпорядження повернуто на доопрацювання. (а.с.68-69).

25.11.2021 року листом №25-11/2021-дкв, позивач надав відповідь відповідачу-2, а саме позивачем було зазначено, що Житловий будинок №1, теплопровідні мережі якого планується безоплатно прийняти до комунальної власності територіальної громади міста Києва, відповідно до Сертифікату серії IY № 16 виданого Державною архітектурною-будівельною інспекцією України введений в експлуатацію 07.09.2021 року. Житловий будинок №2, теплопровідні мережі якого планується безоплатно прийняти до комунальної власності територіальної громади міста Києва, відповідно до Сертифікату серії IY № 14 виданого Державною архітектурною-будівельною інспекцією України введений в експлуатацію 30.08.2021 року. Також позивачем було надано пояснення, що сплата пайової участі по об`єктах будівництва, зведення яких розпочато у попередні роки та які підлягають прийняттю в експлуатацію після 01.01.2021 року, а договори про сплату пайової участі між забудовниками та органами місцевого самоврядування до 01.01.2021 року не були укладені, не здійснюється. (а.с. 70-71).

31.12.2021 року, відповідач-2 повторно надіслав позивачу інформацію, що викладена в листі за №062/06-11-8419, а саме, що Департамент економіки та інвестицій відповідно до листа №050/08-7672 від 29.12.2021 року не погоджує проєкт розпорядження з підстав несплати позивачем пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту. (а.с. 72).

В свою чергу, 19.01.2022 року, позивач повторно надав пояснення відповідачу-2, що підтверджується листом №19/01-2022-дкв. (а.с. 75-76).

Втім, 01.02.2022 року, відповідач-2 у котре надіслав позивачу інформацію, що викладена в листі за №062/06-11-829 про те, що Департамент економіки та інвестицій відповідно до листа №050/08-488 від 27.01.2022 року не погоджує проєкт розпорядження з підстав несплати позивачем пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту. (а.с. 77).

Отже, з матеріалів справи вбачається, що відповідачі не прийняли до комунальної власності територіальної громади міста Києва, з подальшим закріпленням на праві господарського відання за КП "Київтеплоенерго", інженерні мережі (теплові мережі по пров. Приладний у Святошинському р-ні м. Києва) загальною вартістю - 5 680 788,00 грн. без ПДВ).

Відтак, спір у даній справі на думку позивача виник у зв`язку з викладеним вище не прийняттям відповідача спірних інженерних мереж, що в свою чергу на думку позивача, порушує його права та законні інтереси, а тому останній звернувся з даним позовом з вимогами (відповідно до заяви про зміну предмета позову) про:

- визнання протиправною бездіяльності відповідачів у частині неприйняття розпорядження про передачу до комунальної власності територіальної громади міста Києва інженерних мереж;

- зобов`язання відповідача-1 безоплатно прийняти до комунальної власності територіальної громади міста Києва інженерні мережі (теплові мережі по пров. Приладний, 10 у Святошинському р- ні м. Києва загальною вартістю - 5 680 788,00 грн. без ПДВ (назва об`єктів теплопостачання: 1) Реконструкція котла ПТВМ-50 на РК "Центральна" з заміною поверхонь нагріву; 2) Заміна Nа-катіонітних фільтрів №1,2,3 системи хімводоочищення, заміна баку мірника солі на пластиковий з обв`язкою, реконструкція вакуумного деакратора з встановленням головки продуктивністю 40 м3/год), що передаються Приватним акціонерним товариством "Київський дослідно-експериментальний завод "Вугілля".

Відповідно до частини першої статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом статей 3, 15, 16 ЦК України правовою підставою для звернення до господарського суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. За результатами розгляду такого спору має бути визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце. У цьому висновку Суд спирається на подібні висновки, викладені у постанові Верховного Суду України від 01.06.2016 року у справі № 920/1771/14 та постанові Верховного Суду від 14.08.2018 року у справі № 910/23369/17).

За змістом положень вказаних норм суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси, які порушені або оспорюються.

Як вже було вище встановлено, позивач вважає, що відповідачі безпідставно ухиляються від прийняття інженерних мереж до комунальної власності територіальної громади міста Києва шляхом неприйняття розпорядження про передачу до комунальної власності територіальної громади міста Києва інженерних мереж (теплові мережі по пров. Приладний у Святошинському р-ні м. Києва) загальною вартістю - 5 680 788,00 грн. без ПДВ (назва об`єктів теплопостачання: 1) Реконструкція котла ПТВМ-50 на РК "Центральна" з заміною поверхонь нагріву; 2) Заміна Nа-катіонітних фільтрів №1,2,3 системи хімводоочищення, заміна баку мірника солі на пластиковий з обв`язкою, реконструкція вакуумного деакратора з встановленням головки продуктивністю 40 м3/год) відповідно до звернення позивача про безоплатну передачу інженерних мереж до комунальної власності територіальної громади міста Києва з доданими документами.

Колегія суддів зазначає, що частиною 2 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

Організаційно-процедурні питання діяльності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) регулює Регламент, затверджений розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 08.10.13. № 1810 (далі - Регламент).

Відповідно до п. 1.1. розділу VII Регламенту виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) на основі та на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України та інших актів законодавства України, а також за власною ініціативою видає розпорядження в межах функцій органу місцевого самоврядування та функцій місцевого органу виконавчої влади. Розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - розпорядження) підписуються головою Київської міської державної адміністрації. У разі відсутності голови Київської міської державної адміністрації розпорядження підписує перший заступник голови, а у разі відсутності останнього - один із заступників голови, на якого покладено виконання обов`язків голови Київської міської державної адміністрації у встановленому порядку. Розпорядження, видані в межах наданих виконавчому органу Київської міської ради (Київській міській державній адміністрації) повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на території міста Києва органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на території міста Києва.

Пунктом 5.2. розділу VII Регламенту передбачено, що проекти розпоряджень погоджуються заінтересованими органами протягом 3 робочих днів.

Згідно з п. п. 6.7., 6.8. розділу VII Регламенту зауваження долучаються до реєстраційної картки проекту розпорядження і подаються розробникові; для оперативного обміну інформацією розробник та заінтересовані органи використовують електронну пошту та інші засоби зв`язку.

Згідно з пунктом 8.6. розділу VII Регламенту обов`язковому погодженню з Департаментом економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) підлягають проекти розпоряджень з питань прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Києва об`єктів, визначених у рішенні Київської міської ради від 15.12.2011 року № 844/7080 "Про впорядкування прийняття майна до комунальної власності територіальної громади міста Києва, передачі його у володіння та користування, передачі до сфери управління районних в місті Києві державних адміністрацій, закріплення майна на праві господарського відання або оперативного управління".

Пунктом 6.6. розділу VII Регламенту встановлено, що у разі, коли заінтересований орган не висловив своєї позиції щодо проекту розпорядження у визначений строк з дотриманням процедури, передбаченої пунктами 6.7. - 6.9. цього Регламенту, проект вважається погодженим без зауважень.

Відповідно до матеріалів справи, Департамент комунальної власності м. Києва направляв позивачу листа №062/06-11-6424 від 11.10.2021 року, лист №062/06-11-8419 від 31.12.2021 року та лист №062/06-11-829 від 01.02.2022 року в яких зокрема зазначено, що Департамент економіки та інвестицій не погоджує проєкт розпорядження з підстав несплати позивачем пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Колегія суддів звертає увагу, що рішенням Київської міської ради від 15.11.2016 року за №411/1415 затверджено Порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі замовників у розвитку інфраструктури міста Києва (у редакції рішення Київської міської ради від 19.12.2019 №460/8033) (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку пайова участь є обов`язковим внеском, який замовник має сплатити до бюджету міста Києва, крім випадків, передбачених законами України та цим Порядком.

Згідно з пунктом 3.3 розділу ІІІ Порядку в усіх питаннях щодо залучення коштів пайової участі Київська міська рада виступає в особі Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Пунктом 3.4 розділу ІІІ Порядку визначено, що Департамент економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) є єдиним органом, уповноваженим здійснювати розрахунок пайової участі та укладання, зміну та розірвання договорів про пайову участь (з урахуванням особливостей інших положень цього Порядку).

За змістом пункту 4.3 розділу IV Порядку кошти пайової участі сплачуються замовником в повному обсязі до прийняття об`єкта будівництва/реконструкції в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором про пайову участь. Прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію без сплати пайової участі в повному обсязі не звільняє замовника від обов`язку її сплати.

Визначений цим Порядком обов`язок замовника будівництва сплати пайової участі у створенні і розвитку інфраструктури міста Києва узгоджується з імперативними приписами пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №132-IX, якими установлено, що протягом 2020 року замовники будівництва на земельній ділянці у населеному пункті перераховують до відповідного місцевого бюджету кошти для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту (далі - пайова участь) у визначеному Законом України №132-IX розмірі та порядку.

Колегія суддів зазначає, що передбачений прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 132-IX порядок пайової участі замовника будівництва було впроваджено законодавцем для:

(1) об`єктів будівництва, зведення яких розпочато у попередні роки, однак які станом на 01.01.2020 не були введені в експлуатацію, а договори про сплату пайової участі між замовниками та органами місцевого самоврядування до 01.01.2020 не були укладені;

(2) об`єктів, будівництво яких розпочате у 2020 році.

Тож у вказаних двох випадках, враховуючи вимоги підпунктів 3, 4 абзацу другого пункту 2 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 132-IX, замовник будівництва зобов`язаний протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, а також сплатити пайову участь грошовими коштами до прийняття цього об`єкта в експлуатацію.

Системний аналіз зазначених норм та обставин дає підстави для висновку, що обов`язок замовника будівництва щодо звернення у 2020 році до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва виникає:

- для об`єктів, будівництво яких розпочато у попередні роки, якщо станом на 01.01.2020 вони не введені в експлуатацію і договори про сплату пайової участі не були укладені, - протягом 10 робочих днів після 01.01.2020;

- для об`єктів, будівництво яких розпочате у 2020 році, - протягом 10 робочих днів після початку такого будівництва.

Наведене свідчить про те, що норми абзацу першого та другого пункту 2 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 132-IX не перебувають у взаємозв`язку та не є взаємодоповнюючими.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.07.2022 року у справі № 910/9548/21 та від 13.12.2022 року у справі №910/21307/21.

Відповідно до п.п. 5, 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч.1, ч.4, ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Неодноразове ухвалення судових рішень, які суперечать одне одному, може створити ситуацію юридичної невизначеності, що спричинить зменшення довіри до судової системи, тоді як ця довіра є важливим елементом держави, що керується принципом верховенства права (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Вінчіч та інші проти Сербії», заява № 44698/06).Право на справедливий суд, визначене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція), також пов`язане з вимогами єдиного застосування закону. Розбіжності в тлумаченні правових норм можуть сприйматися як невід`ємна риса судової системи, що складається з певної мережі судів. Тобто різні суди можуть дійти неоднакових, але водночас раціональних та обґрунтованих висновків стосовно подібного юридичного питання, з подібними фактичними обставинами. Однак за певних обставин суперечливі рішення національних судів, особливо найвищих інстанцій, можуть становити порушення вимоги щодо справедливого суду, яку сформульовано в пункті 1 статті 6 Конвенції. У цьому контексті треба проаналізувати: чи глибинні та довготривалі розбіжності в судовій практиці національних судів, чи національне право пропонує засоби для подолання таких розбіжностей, чи ці засоби застосовуються, і якщо застосовуються, то якими є наслідки (рішення ЄСПЛ у справі «Томіч та інші проти Чорногорії», заява № 18650/09, у справі «Шахін і Шахін проти Туреччини», заява № 13279/05).

На підстав вищенаведеного, з метою дотримання принципу юридичної визначеності та забезпечення єдності судової практики, колегія суддів при вирішенні даної справи виходить саме з вищевказаних висновків викладених в постановах Верховного Суду від 20.07.2022 року у справі № 910/9548/21 та від 13.12.2022 року у справі №910/21307/21.

Як зазначає відповідач 2, що не заперечує позивач, Державною архітектурно-будівельною інспекцією України 20.11.2020 року №У00 зареєстровано дозвіл на виконання будівельних робіт на реконструкцію адміністративно-виробничого комплексу під багатофункціональний комплекс з адміністративно-побутовими будівлями по пров. Приладний, 10 у Святошинському районі м. Києва (Перша черга будівництва).

В той же час, відповідач 2 звертає увагу, що на сьогодні у зв`язку із вищевказаною реконструкцією від ПрАТ «КДЕЗ «ВУГІЛЛЯ» звернення щодо розрахунку розміру пайового внеску не надходили, з Департаментом економіки та інвестицій договори пайової участі не укладались, пайові кошти на створення і розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва до міського бюджету не перераховувалися, довідка про виконання умов пайової участі не надавалася.

Враховуючи, що у цій справі будівництво об`єкту розпочате у 2020 році, абзацом другим пункту 2 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 132-IX визначено обов`язок (за винятком передбачених підпунктом 2 цього абзацу випадків) щодо перерахування замовником об`єкта будівництва до відповідного місцевого бюджету пайової участі (коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту) до прийняття такого об`єкта в експлуатацію.

Наведене свідчить про помилковість висновків позивача про те, що з 01.01.2020 року та станом на момент розгляду цієї справи судом відсутні положення закону, які б зобов`язували позивача сплачувати суму пайової участі та правильність висновків суду першої інстанції про те, що доказів виконання позивачем вимог Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) матеріали справи не містять, оскільки положеннями Закону №132-ІХ визначено обов`язок замовника будівництва (позивача) сплатити пайову участь до прийняття відповідного об`єкта будівництва в експлуатацію, а також розмір пайової участі і порядок її сплати.

Колегія суддів звертає увагу, що невиконання особою положень законодавства не повинно призводити до настання бажаного для неї внаслідок такого невиконання результату у вигляді звільнення від платежу та надавати майнові переваги порівняно із законослухняною особою.

Таким чином, висновок стосовно невиконання позивачем покладеного на нього Положенням та Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» імперативного обов`язку щодо звернення до Департаменту із заявою про визначення розміру пайової участі протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта є однозначним, а порушення строків виконання зобов`язання не звільняє позивача від виконання вказаного обов`язку, і не може створювати йому переваг перед іншими законослухняними забудовниками.

З огляду на викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності у даному випадку бездіяльності Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) та Департаменту комунальної власності м. Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в частині неприйняття розпорядження про передачу до комунальної власності територіальної громади міста Києва інженерних мереж.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд не може вирішувати питання, віднесені до компетенції інших органів влади, та перебирати на себе повноваження Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) щодо безоплатного прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Києва інженерних мереж позивача.

Крім того, положення Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначають підстави для набуття права комунальної власності, проте не встановлюють обов`язку Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) прийняти відповідне майно від позивача.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з місцевим господарським судом щодо відсутності підстав для зобов`язання відповідачів прийняти до комунальної власності територіальної громади міста Києва інженерні мережі (теплові мережі по пров. Приладний, 10 у Святошинському р- ні м. Києва загальною вартістю - 5 680 788,00 грн. без ПДВ (назва об`єктів теплопостачання: 1) Реконструкція котла ПТВМ-50 на РК "Центральна" з заміною поверхонь нагріву; 2) Заміна Nа-катіонітних фільтрів №1,2,3 системи хімводоочищення, заміна баку мірника солі на пластиковий з обв`язкою, реконструкція вакуумного деакратора з встановленням головки продуктивністю 40 м3/год), що передаються Приватним акціонерним товариством "Київський дослідно-експериментальний завод "Вугілля".

Отже, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Інших належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень викладених в поданих апеляційній скарзі, скаржником не було надано суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод. (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

У справі, що розглядається, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було надано скаржнику вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду першої інстанції відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційних скаргах, не вбачається.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Київський дослідно-експериментальний завод "Вугілля" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.10.2022 року у справі №910/2446/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.10.2022 року у справі № 910/2446/22 залишити без змін.

3. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/2446/22.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 01.03.2023 року.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді А.О. Мальченко

М.Г. Чорногуз