РІШЕННЯ

Іменем України

02 березня 2023 року м. Чернігівсправа № 927/1152/22
Господарським судом Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., за правилами спрощеного позовного провадження, розглянута справа

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоспецтранс Тек»,

проспект Академіка Глушка, 29, м. Одеса, 65104;

адреса електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_1; ІНФОРМАЦІЯ_2;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Китайсько - українське тваринницьке об`єднання «Лен Хе»,

вул. Шевченка, 91, с. Наумівка, Корюківський район, Чернігівська область, 15314;

предмет спору: про стягнення 151474,47грн

без повідомлення (виклику) сторін

21.12.2022, надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоспецтранс Тек» (далі - ТОВ «Автоспецтранс Тек») до Товариства з обмеженою відповідальністю «Китайсько-українське тваринницьке об`єднання «Лен Хе» (далі - ТОВ «КУТО «Лен Хе») про стягнення 151474,47 грн, з них: 100000,00 грн основного боргу за договором на транспортно-експедиторське обслуговування № 150621-С1 від 15.06.2021 (далі - Договір); 7079,95 грн інфляційних втрат за період з липня по листопад 2022 року; 1380,82 грн 3% річних за період з 01.07.2022 по 15.12.2022; 23013,70 грн пені за той самий період та 20000,00 грн штрафу (20% від суми прострочених платежів), нарахованих за п.4.9. Договору.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов Договору в частині оплати за надані позивачем транспортно-експедиторські послуги.

Після усунення недоліків, ухвалою суду від 04.01.2023, дана позовна заява прийнята до розгляду; відкрите провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін у судове засідання; сторонам установлені процесуальні строки для подачі заяв по суті спору.

Відповідач проти заявленого позову не заперечив, правом на подачу відзиву на позов, у порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) не скористався, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надіслав.

Ухвала суду від 04.01.2023 неодноразово була направлена на адресу державної реєстрації відповідача, згідно з відомостями з ЄДРПОУ (витяг з якого наявний в матеріалах справи), повернута без вручення адресату відділенням поштового зв`язку за зворотною адресою з відміткою: «адресат за вказаною адресою відсутній».

У силу статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» відомості, внесені до Єдиного державного реєстру, вважаються достовірними.

Відповідно до частини 5 статті 176 ГПК України ухвала про відкриття провадження в справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини 4 статті 120 цього Кодексу.

Згідно з п.5 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення, зокрема є день проставлення в поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З наведеного слідує, що відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження в справі № 927/1152/22.

За частиною 2 статті 178 ГПК України в разі ненадання відповідачем відзиву в установлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Судочинство в господарських судах здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності сторін (статті 13, 14 ГПК України).

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, установлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 248 ГПК України суд розглядає справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження в справі.

В силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Господарський суд розглянув подані документи і матеріали, з`ясував фактичні обставини справи, дослідив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору та

УСТАНОВИВ:

15.06.2021, ТОВ "Автоспецтранс Тек" (далі - Експедитор, позивач) та ТОВ "КУТО "Лен Хе" (далі - Клієнт, відповідач) уклали договір № 150621-С1 на транспортно-експедиторське обслуговування, положення якого регламентують взаємини сторін при організації, здійсненні та оплаті транспортно-експедиторських послуг при перевезеннях експортно-імпортних і транзитних вантажів, що перевозяться в контейнерах стандарт ISO.

З умов п.1.2. Договору Клієнт доручає Експедитору, а Експедитор, від свого імені, за дорученням та за рахунок Клієнта, забезпечує (в інтересах останнього) транспортно-експедиторське обслуговування (ТЕО) його вантажів, що перевозяться морським / океанським, автомобільним, залізничним та авіаційним транспортом. При цьому на кожну партію вантажу, що перевозиться, сторони укладають відповідне доповнення до цього Договору або оформлюють заявку (в тому числі в електронному вигляді) з описом усіх необхідних умов перевезення, ставок (тарифів), термінів оплати, що підписуються обома сторонами Договору до початку здійснення перевезення.

Сторони, в пунктах 3.1., 3.4. Договору погодили, що розрахунки за надані (виконані) Експедитором послуги здійснюються Клієнтом безпосередньо шляхом переказу з банківського рахунку Клієнта на банківський рахунок Експедитора протягом трьох календарних днів з моменту виставлення Експедитором рахунку на підставі тарифів, що визначаються в транспортних замовленнях або / та Додатках на кожну конкретну партію вантажу в національній валюті України відповідно до курсу НБУ на день оплати. Комісія банку-кореспондента сплачується за рахунок платника.

Всі розрахунки за послуги, які Експедитор надає Клієнту додатково, з подальшим відшкодуванням їх вартості Клієнтом, та будь-які інші послуги, вартість яких відшкодовується Клієнтом за цим Договором, здійснюється протягом трьох календарних днів з моменту виставлення рахунку Експедитором.

Підставою для оплати послуг Експедитора є рахунок Експедитора, що відправляється по факсу або електронною поштою з подальшим досиланням протягом 14 днів наступного місяця оригіналу рахунку, а також вантажосупровідних документів (CMR, коносаменти, портові "сюрвейерские" акти та інше).

Керуючись умовами Договору, сторони, в заявці № 08/07 від 08.07.2021, погодили наступні умови перевезення: міжнародне авіаперевезення за маршрутом Чженчжоу (Китай) - митний пост "Аеропорт Бориспіль" (Україна); авіаперевезення - накладна 501СGO1069 1892; вантаж - SAWBLADE DIM:35*37*15CM*3 35*35*10CM*1 VOL:0.7CBM; вага 98кг; митне оформлення - м. Одеса.

Вартість послуг Експедитора по транспортно-експедиторському обслуговуванню вантажів Клієнта за один контейнер проводиться Клієнтом у гривні по курсу продажу долара та складає 600 доларів США.

Оплата вартості послуг Експедитора проводиться Клієнтом шляхом безготівкового переказу з банківського рахунку Клієнта на банківський рахунок Експедитора продовж трьох календарних днів від дати надання Експедитором документів, що підтверджують надані послуги.

Всі додаткові витрати, а саме зберігання та огляд вантажу, демередж і тому подібне, що виникає в Експедитора, в зв`язку з виконанням умов заявки № 08/07, оплачується Клієнтом за фактом їх виконання.

Факт надання Експедитором Клієнту послуг за заявкою № 08/07 підтверджується міжнародною авіа накладною 501СGO1069 1892 та двостороннім актом надання послуг № 37248 від 08.07.2021.

На оплату вартості наданих послуг Експедитором виставлено Клієнту рахунки: № 37262 від 08.07.2021 на суму 13756грн та № 37248 від 08.07.2021 на суму 16522,80грн, що повністю оплачені Клієнтом за платіжними дорученнями № 62 від 13.08.2021 та № 63 від 13.08.2021.

Сторони, в заявці № 001 від 07.10.2021 до Договору, погодили наступні умови перевезення: доставка вантажу в контейнері по маршруту Корюківський район, с. Наумівка - ODESA - SHANGHAI; коносамент: ОOLU; контейнери 1*40 (ТЕМU8145691); вантаж - пиломатеріали; вага 1*40/21444кг; перелік послуг: морський фрахт - експедирування в порту - автодоставка - bl.

Вартість послуг Експедитора по транспортно-експедиторському обслуговуванню вантажів Клієнта за один контейнер проводиться Клієнтом у гривні по курсу продажу долара та складає 3400 доларів США.

Оплата вартості послуг Експедитора проводиться Клієнтом шляхом безготівкового переказу з банківського рахунку Клієнта на банківський рахунок Експедитора продовж трьох календарних днів від дати надання Експедитором документів, що підтверджують надані послуги.

Всі додаткові витрати, а саме зберігання та огляд вантажу, демередж і тому подібне, що виникає в Експедитора, в зв`язку з виконанням умов заявки № 001, оплачується Клієнтом за фактом їх виконання.

Факт надання Експедитором Клієнту послуг за заявкою № 001 підтверджується коносаментом (bill of lading) OOLU та двостороннім актом наданих послуг № 50353 від 24.11.2021 на суму 89691,74 грн.

Матеріали справи не містять належних доказів оплати Клієнтом вартості наданих Експедитором послуг на підставі заявки № 001 від 07.10.2021.

Сторони, в заявці № 002 від 11.01.2022 до Договору, погодили наступні умови перевезення: доставка вантажу в контейнері по маршруту Корюківський район, с. Наумівка - ODESA - KAOHSIUNG; коносамент: ОOLU; контейнери 1*40 (FFAU3298566); вантаж - пиломатеріали; вага 1*40/27376кг; перелік послуг: морський фрахт - експедирування в порту - автодоставка - bl.

Вартість послуг Експедитора по транспортно-експедиторському обслуговуванню вантажів Клієнта за один контейнер проводиться Клієнтом у гривні по курсу продажу долара та складає 3300 доларів США.

Оплата вартості послуг Експедитора проводиться Клієнтом шляхом безготівкового переказу з банківського рахунку Клієнта на банківський рахунок Експедитора продовж трьох календарних днів від дати надання Експедитором документів, що підтверджують надані послуги.

Всі додаткові витрати, а саме зберігання та огляд вантажу, демередж і тому подібне, що виникає в Експедитора, в зв`язку з виконанням умов заявки № 002, оплачується Клієнтом за фактом їх виконання.

Факт надання Експедитором Клієнту послуг за заявкою № 002 підтверджується коносаментом (bill of lading) OOLU та двостороннім актом наданих послуг № 56309 від 09.02.2022 на суму 96746,18 грн.

У рахунок оплати вартості послуг Експедитора наданих за заявкою № 002 від 11.01.2022 Клієнтом сплачено 86437,92 грн на підставі платіжної інструкції № 144 від 09.05.2022. В іншій частині Клієнт за отримані послуги вартістю 10308,26 грн не розрахувався.

З огляду на встановлені обставини, відповідач має заборгованість в сумі 100000 грн (10308,26 грн + 89691,74 грн) за отримані від позивача послуги на підставі заявок № 001 від 07.10.2021, № 002 від 11.01.2022, за фактом виконання яких сторонами підписані двосторонні акти наданих послуг № 50353 від 24.11.2021 та № 56309 від 09.02.2022.

Відповідач наведені обставини не спростовував, відзив на позов у належний строк до суду не надав.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Враховуючи правову природу укладеного правочину суд встановив, що між сторонами склались відносини з транспортного експедирування, пов`язані з перевезенням вантажу в міжнародному сполученні, на які поширюють дію Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" та положення глави 65 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Судом установлено, що на момент вирішення спору по суті, Договір № 150621-С1 від 15.06.2021 є чинним, за відсутності в матеріалах справи доказів на підтвердження припинення сторонами його дії в установленому законом порядку (п.7.1.).

Предметом позову є стягнення вартості послуг з транспортного експедирування, пов`язаних з перевезенням вантажу в міжнародному сполученні; неустойки (в формі пені та штрафу); відсотків річних та інфляційних втрат за порушення відповідачем грошових зобов`язань по своєчасній оплаті вартості отриманих послуг, обумовлених Договором.

Тобто до обставин, що входять до предмету доказування в даній справі належить: факт порушення відповідачем договірних зобов`язань щодо своєчасної оплати обумовлених Договором послуг; наявність достатніх правових підстав для застосування до відповідача відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Частинами 1, 2 статті 929 ЦК України визначено, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.

Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання в пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Положення цієї глави поширюються також на випадки, коли обов`язки експедитора виконуються перевізником.

Аналогічна за змістом норма наведена в статті 316 Господарського кодексу України.

Перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо перевезення виконується без перетину кордону України. Таким документом може бути міжнародна накладна (СМR), авіа накладна, коносамент (bill of lading), вантажний маніфест та інше.

Факт надання послуги при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів, які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

На підтвердження факту надання позивачем послуг, обумовлених Договором та заявками № 001 від 07.10.2021 та № 002 від 11.01.2022 до нього, до матеріалів справи надано копії коносаментів (bill of lading) ОOLU та OOLU (разом з їх нотаріально засвідченим перекладом на українську мову), та засвідчені копії двосторонніх актів надання послуг № 50353 від 24.11.2021 та № 56309 від 09.02.2022, складеним сторонами без жодних зауважень.

Відповідно до частин 8 та 9 статті 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" винагородою експедитора є витрати, які клієнт сплачує експедитору за належне виконання договору транспортного експедирування. До винагороди експедитора не включаються витрати експедитора на оплату послуг (робіт) інших осіб, які беруть участь у виконанні договору транспортного експедирування, на сплату винагород (обов`язкових платежів), які необхідно сплатити під час виконання договору транспортного експедирування.

За частиною 2 статті 12 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" клієнт зобов`язаний в порядку, встановленому договором транспортного експедирування, сплатити експедитору відповідну винагороду, а також відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта на виконання договору транспортного експедирування.

За приписами статті 931 ЦК України розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.

Відповідно до статті 193 ГК України та статей 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що в певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За вимогами частини 1 статті 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Сторони, в заявках № 001 та № 002 до Договору, погодили, що оплата вартості послуг проводиться Клієнтом протягом 3-х календарних днів від дати надання Експедитором документів, що підтверджують надані послуги.

Відповідач, гарантійним листом №41/37-6 від 20.05.2022, підтвердив наявність у нього заборгованості перед позивачем у розмірі 100000 грн за фактом отриманих послуг на підставі заявок № 001 від 07.10.2021 та № 002 від 11.01.2022 до Договору № 150621-С1 від 15.06.2021, та гарантував їх оплату в строк до 30.06.2022.

Натомість, відповідач порушив договірні зобов`язання, в установлений строк за отримані послуги не розрахувався. На момент ухвалення судового рішення, належних доказів оплати наявного боргу до суду не надав.

Відповідно до статей 610 та 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, установлений договором або законом (частина 1 статті 612 ЦК України).

Згідно зі статтею 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності є вчинене учасником господарських відносин правопорушення в сфері господарювання.

За змістом частини 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції в вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити в разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до частини 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Частинами 4 та 6 статті 231 ГК України унормовано, що в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній визначеній грошовій сумі, або в відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або в кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань установлюються в відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Статтями 1 та 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 22.11.1996 № 543/96-ВР установлено, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

З урахуванням наведених норм, розмір неустойки (пені) за порушення грошових зобов`язань установлюється сторонами в договорі в відсотковому співвідношенні до суми невиконаного зобов`язання, однак не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, якщо інше не передбачено в спеціальному нормативно-правовому акті, що регулює спірні правовідносини сторін.

Сторони, в пунктах 4.9., 4.14., 4.15. Договору, погодили, що за перевищення терміну оплати рахунків понад строки, обумовлені в пунктах 3.1., 3.2. та інших пунктах цього Договору, або узгодженого сторонами терміну оплати рахунків в транспортному замовленні на конкретне перевезення або будь-яких інших термінів оплати, погоджених сторонами, нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення, в разі прострочення оплати рахунків більше ніж на 15 календарних днів, Клієнт додатково сплачує штраф у розмірі 20% від вартості замовлених послуг. Штрафні санкції за прострочення виконання зобов`язання Клієнтом нараховуються від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, до повного виконання зобов`язання Клієнтом. Строк позовної давності за будь-якими вимогами, що випливають з цього Договору, становить 3 роки.

За визначенням статей 549 та 550 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється в відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється в відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Тобто порядок нарахування пені та штрафу як форми неустойки мають відмінний характер нарахування.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності в кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Тобто, одним із видів забезпечення виконання зобов`язання є неустойка в формі пені та штрафу, такий вид забезпечення як пеня та її розмір установлений частиною 3 статті 549 ЦК України, частиною 6 статті 231 ГК України та статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", у той же час право встановити в договорі такий вид забезпечення як штраф передбачено частиною 2 статті 549 ЦК України, частиною 4 статті 231 ГК України.

При цьому, одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності, так як відповідальність настає лише один раз - у вигляді сплати неустойки, яка включає в себе і пеню, і штраф як форми її сплати.

Чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі можливість одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, тобто коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань не лише не заборонено, але й передбачено частиною 2 статті 231 ГК України (п.8.1. постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.06.2021 року в справі № 910/12876/19).

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується порушення відповідачем грошових зобов`язань по оплаті вартості отриманих послуг, суд, перевіривши розрахунок позивача в частині штрафних санкцій, дійшов висновку про задоволення позову в цій частині вимог у повному обсязі в частині пені в сумі 23013,70 грн за період з 01.07.2022 по 15.12.2022 та в частині штрафу в сумі 20000 грн.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідачем порушене виконання грошового зобов`язання за Договором, керуючись наведеною вище нормою, позивач нарахував та заявив до стягнення з нього 7079,95 грн інфляційних втрат за період з липня по листопад 2022 року та 1380,82 грн трьох відсотків річних за період з 01.07.2022 по 15.12.2022.

Суд, установивши факт порушення відповідачем грошового зобов`язання по оплаті вартості отриманих послуг, керуючись приписами частини 2 статті 625 ЦК України, перевірив розрахунок позивача та дійшов висновку про задоволення позову в цій частині вимог у повному обсязі в частині інфляційних втрат на суму 7079,95 грн та в частині трьох відсотків річних на суму 1380,82 грн за заявлені періоди.

За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред`явлений позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він заперечує проти позову.

Частинами 2 та 3 статті 13 ГПК України унормовано, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом.

Обов`язок доказування і подання доказів установлені статтею 74 ГПК України, за якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви в добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, установлених цим Кодексом (частина 1 статті 14 ГПК України).

Суд дослідив наявні матеріали справи та встановив, що позивачем, на підставі належних, допустимих, достовірних та вірогідних доказів, у їх сукупності, доведено порушення відповідачем договірних зобов`язань щодо розрахунку за отримані послуги на суму 100000 грн, у зв`язку з чим ним правомірно нараховані та заявлені до стягнення з відповідача окрім суми основного боргу, ще 23013,70 грн пені, 20000 грн штрафу, 7079,95 грн інфляційних втрат та 1380,82 грн трьох відсотків річних.

З урахуванням зазначеного, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

При ухваленні рішення суд, зокрема вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат (п.5 частини 1 статті 237 ГПК України).

За частинами 1 та 3 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Виходячи зі змісту частин 1 та 4 статті 129 ГПК України судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2481 грн та судові витрати на перекладача в розмірі 2160 грн (підтверджені: договором № 38 надання послуг письмового перекладу від 26.12.2022; актом № 137 від 28.12.2022; рахунком на оплату № 137 від 28.12.2022 та платіжною інструкцією № 208786 від 29.12.2022) суд покладає на відповідача.

Господарський суд, керуючись статтями 42, 46, 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, частиною 2 статті 178, статтями 233, 236, 238, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоспецтранс Тек» (проспект Академіка Глушка, 29, м. Одеса, Одеська область, 65104; ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Китайсько-українське тваринницьке об`єднання «Лен Хе» (вул. Шевченка, 91, с. Наумівка, Корюківський район, Чернігівська область, 15314; код 41815421) про стягнення 151474,47 грн, задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Китайсько-українське тваринницьке об`єднання «Лен Хе» (вул. Шевченка, 91, с. Наумівка, Корюківський район, Чернігівська область, 15314; код 41815421) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоспецтранс Тек» (проспект Академіка Глушка, 29, м. Одеса, Одеська область, 65104; ) 100000 грн основного боргу, 7079,95 грн інфляційних втрат, 1380,82 грн трьох відсотків річних, 23013,70 грн пені, 20000 грн штрафу, 2481 грн судового збору та 2160 грн витрат на перекладача.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови в відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду в порядку визначеному статтею 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя А.В. Романенко