ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2023 р. м. Рівне Справа № 918/498/22

Господарський суд Рівненської області у складі судді Бережнюк В.В. розглянувши позовну заяву Фізичної особи-підприємця Губені Миколи Вікторовича до відповідача Фізичної особи-підприємця Крохмалюка Максима Сергійовича

про стягнення в сумі 55 555,00 грн., розірвання договору про співпрацю від 01.02.2022 року.

Секретар судового засідання Лиманський А.Ю.

Представники сторін не з`явилися.

Суть спору:

Фізична особа-підприємець Губеня Микола Вікторович звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача Фізичної особи-підприємця Крохмалюка Максима Сергійовича про стягнення в сумі 55555,00 грн., розірвання договору про співпрацю від 01.02.2022 року.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

01 лютого 2022 року між фізичною особою-підприємцем Крохмалюком Максимом Сергійовичем та Губенею Миколою Вікторовичем укладено Договір про співпрацю. У тексті зазначеного договору не вказано, що Губеня Микола Вікторович уклав цей Договір як фізична особа-підприємець, однак він укладався для використання придбаного за ним обладания у його у підприємницькій діяльності. Виходячи з тексту договору та істотних умов за своєю природою він є договором поставки. Відповідно до п.1.1 вказаного Договору, Продавець приймає на себе зобов`язання в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, поставити та передати у власність Покупцю обладнання, номенклатуру, кількість та технічні характеристики якого вказані в Додатку №1, а Покупець приймає на себе зобов`язання, в порядку розмірі, та на умовах, обумовлених у цьому Договорі, провести оплату. Покупець ФОП Губеня М.В. свої зобов`язання за Договором виконав. Здійснив оплату у сумі 55 555,00 грн., що підтверджується платіжними квитанціями. Проте Продавець ФОП Крохмалюк М.С. у строки обумовлені Договором не поставив Обладнання Покупцю. Останній направляв претензію на адресу відповідача, проте відповіді не отримав. Позивач просить суд стягнути з відповідача оплачену суму коштів 55 555,00 грн. за товар, який так і не був поставлений.

Позивач вказує на істотність порушення відповідачем умов договору, що виявляється у невиконанні обов`язку щодо передачі оплаченого товару. Фактично, істотна умова договору з боку відповідача не виконана. Тому вважає, що наявні обставини для розірвання спірного договору в судовому порядку на підставі ст. 188 ГК України та ст.651 ЦК України.

20 грудня 2022 року фізична особа-підприємець Крохмалюк Максим Сергійович подав відзив на позов. Відповідач визнав укладення договору та сплату позивачем вартості обладнання 11.02.2022, у зв`язку чим строк виконання поставки повинен був мати місце 26.02.2022. Проте 24.02.2022 почалася збройна агресія проти України з боку Російської Федерації. Військові дії спричинили системне порушення логістичних шляхів, зокрема було зупинене судноплавство в районі Чорного моря, щоунеможливило отримання основних компонентів пристрою. При цьому відповідач повідомляв позивача про неможливість виконання договору в зазначений договором строк та не заперечував проти його виконання після усунення об`єктивних перешкод. Одразу після переорієнтації основних логістичних маршрутів, відновлення роботи поштового зв`язку, зміною ситуації на фронті, звільнення Миколаївської області від окупантів, ФОП Крохмалюк М.С. на виконання договору було спрямоване відправлення обладнання через TOB "Нова пошта" за експрес-накладною № 0569 на ім`я ОСОБА_1 . Відповідач наголошує, що надіслав товар на адресу позивача, проте Покупець фактично його не прийняв, а відтак, на момент надіслання вказаного обладнання, договір не був розірваний та є виконаним. Вказаним договором не передбачалось право покупця відмовитись від прийняття товару.

Відповідач також посилається на лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, у якому засвідчено, що є форс-мажорними обставинами (обставини непереборної сили) військова агресія Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні".

Відповідач вважає, що підстави для розірвання договору та повернення грошових коштів - відсутні. Тому просить в позові відмовити.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 16.11.2022 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Справу призначено до слухання в підготовчому засіданні на 07 грудня 2022 р. на 09:30 год.

Ухвалою від 07 грудня 2022 року підготовче засідання відкладено на 21.12.2022 на 09:50 год.

20 грудня 2022 року фізична особа-підприємець Крохмалюк Максим Сергійович подав відзив на позов.

21.12.2022 судове засідання не відбулося у зв`язку з відсутністю електропостачання в Господарському суді Рівненської області.

Ухвалою від 21.12.2022 продовжено строк підготовчого провадження у справі №918/498/22 на 30 днів до 14 січня 2023 року включно. Підготовче судове засідання відкладено на 24 січня 2023 р. на 11:40 год.

Ухвалою від 24.01.2023 закрито підготовче провадження. Призначено справу до судового розгляду по суті на 21 лютого 2023 р. на 10:00 год.

21 лютого 2023 року представники позивача та відповідача у судове засідання не з`явилися. Судом вживалися заходи щодо належного повідомлення учасників про слухання справи. Причини неявки не повідомили, заяв/клопотань не надходило. Явка учасників не визнавалася обов`язковою.

Тому суд вважає за можливе розгляд справи здійснювати за відсутності представників сторін за наявними у справі доказами.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

01 лютого 2022 року між фізичною особою-підприємцем Крохмалюком Максимом Сергійовичем (Продавець) та Губенею Миколою Вікторовичем (Покупець) укладено Договір про співпрацю (арк.с. 64-66).

Відповідно до п.1.1 вказаного Договору, Продавець приймає на себе зобов`язання в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, поставити та передати у власність Покупцю обладнання, номенклатуру, кількість та технічні характеристики якого вказані в Додатку №1 (далі по текту Договору - Обладнання), а Покупець приймає на себе зобов`язання, в порядку розмірі, та на умовах, обумовлених у цьому Договорі, провести оплату.

Згідно з п.2.1 Договору загальна вартість Обладнання становить 55555 грн. Вартість обладнання зазначена в п.2.1. складають: ціна Обладнання і гарантійне обслуговування.

У п.2.2 Договору зазначено, що оплата за Договором здійснюється Покупцем в наступному порядку:

2.3. Попередня оплата в розмірі 55555 грн. має бути перерахована Продацю протягом 2 робочих днів з моменту підписання договору на розрахунковий рахунок Продавця вказаний в Розділі 9.

У Розділі 9 вказано наступний розрахунковий рахунок Продавця НОМЕР_1 .

Відповідно до п.3.1. Договору термін поставки обладнання складає 15 робочих днів з моменту здійснення передплати, згідно п.2.3. Адреса поставки Обладнання: м. Сарни, відділення "Нової Пошти №1".

У п.3.4. Договору закріплено, що прийом-передача Обладнання здійснюється за дорученнями та актами або накладними, відповідно до чинного законодавства України. Обладнання вважається поставленим Продавцем Покупцеві, з моменту прийняття Обладнання за адресою поставки, про що свідчить товарно-транспортна накладна транспортної компанії "Нова Пошта №1".

Сторони також підписали Додаток №1 до Договору - Специфікацію Обладнання, у якому вказано найменування товару - Термінал платіжний "Англійська будка" вартістю 55555 грн. у кількості 1 шт. У специфікації відображені технічні харакреристики терміналу.

Покупець свої зобов`язання за Договором виконав. Здійснив оплату у сумі 55 555 грн., що підтверджується квитанцією Р24АС1754 від 19.01.2022 на суму 2443,00 грн., та квитанцією 0.0..1 від 11.02.2022 на суму 53 112,00 грн. (арк.с.70-71).

Факт отримання коштів у загальному розмірі 55 555,00 грн. ФОП Крохмалюк М.С. визнає.

Враховуючи умови п.3.4. Договору термін поставки обладнання складає 15 робочих днів з моменту здійснення передплати, тобто до 26 лютого 2022 року.

Проте у строк до 26.02.2022 зазначених зобов`язань Продавець не виконав, не поставив Обладнання Покупцю.

Покупець направляв Претензію на адресу ФОП Крохмалюка М.С. , вказану у Договорі, що підтверджено фіскальним чеком про відправку від 17.06.2022 та описом вкладення у лист на імя ФОП Крохмалюка М.С. від 17.06.2022 (арк.с. 68-69). У претензії позивач вимагав у відповідача повернути сплачені кошти 55 555,00 грн. у зв`язку з неотриманням товару. Також повідомив про розірвання договору про співпрацю від 01.02.2022 у зв`язку з порушенням істотних умов Договору.

Однак, як вказав позивач лист, який надсилався відповідачу з претензією, повернувся за закінченням терміну зберігання. Зв`язатися з відповідачем за вказаним у Договорі номером телефону позивачу також не вдавалося.

У свою чергу ФОП Крохмалюк М.С. вказує, що обладнання згідно Договору було надіслано Губені М.В. 14 червня 2022 року згідно поштової експрес-накладної 0569, з використанням сервісу Нової пошти (ар.к. 145). Причиною затримки поставки обладнання зазначає розпочаті воєнні дії на території України у зв`язку з агресією Російської Федерації.

Однак, за твердженням відповідача Покупець не прийняв обладнання.

Таким чином позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути 55555,00 грн. кошти, сплачені за товар, який у подальшому не був поставлений своєчасно, та розірвати Договір про співпрацю від 01.02.2022 року.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів сторін.

Предметом доказування у даній справі є порушення відповідачем умов Договору про співпрацю від 01.02.2022, наявність підстав для розірвання Договору, стягнення передплати за ним.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на наявний в матеріалах справи договір та його зміст, між сторонами склались правовідносини поставки товару (обладнання).

Згідно частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Умовами договору передбачено строк поставки товару, а саме відповідно до пункту 3.4. Договору термін поставки обладнання складає 15 робочих днів з моменту здійснення передплати. Тобто строк поставки товару є таким, що настав 26 лютого 2022 року.

Доказів поставки товару в строк, визначений договором (до 26.02.2022), матеріали справи не містять. Відсутні також документи, які свідчили б про домовленість між сторонами щодо іншого строку поставки обладнання (додаткові угоди до договору від 01.02.2022, тощо).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач прострочив виконання зобов`язання щодо поставки товару, у зв`язку з чим позивач 17.06.2022 надіслав йому письмову претензію про повернення передплати.

Статтею 526 ЦК України унормовано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, ч. 6 ст. 193 ГК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1, 2 статті 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Таким чином, відповідно до частини другої статті 693 Цивільного кодексу України у покупця виникає право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати від продавця, який одержав суму попередньої оплати товару і не поставив його у встановлений строк.

Отже, у розумінні приписів цієї норми покупцю належить право вимагати, крім іншого, повернення передоплати за непоставлений товар. При цьому, попередньою оплатою є часткова або повна оплата товару до його передання продавцем.

Визначене зазначеною нормою право покупця вимагати від продавця повернення суми попередньої оплати є за своїм змістом правом покупця на односторонню відмову від зобов`язання, внаслідок якої припиняється зобов`язання продавця перед покупцем по поставці товару і виникає нове грошове зобов`язання.

Тобто, виходячи з аналізу положень статті 693 Цивільного кодексу України умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Тобто, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

При цьому, оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі позову.

Можливість обрання певного визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Правова позиція Верховного Суду викладена у постанові від 05.06.2018 по справі № 904/8972/17.

Позивачем обрано такий варіант поведінки, як повернення суми попередньої оплати товару.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд прийшов до висновку, що внаслідок довготривалого невиконання відповідачем свого обов`язку з передачі товару (обладнання), позивач заявив про небажання продовжувати господарські відносини з відповідачем щодо постачання замовленого товару, тому правовідносини між сторонами є припиненими, а грошові кошти в розмірі 55555,00 грн. підлягають стягненню з відповідача як такі, що позивач хоче повернути (стягнути).

Відтак, у відповідача виник обов`язок повернути суму попередньої оплати відповідно до частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України.

Суд не приймає доводи відповідача з посиланням на лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, викладені у відзиві, з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" та пункту 3.1 Регламенту ТПП(2) форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Щодо встановлення факту настання форс-мажору, слід зазначити, що відповідно до 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", виключною компетенцією засвідчувати зазначену подію наділена Торгово-промислова палата України (далі - ТПП України) та її регіональні підрозділи.

Як випливає із наведеного, сам по собі факт існування обставини форс-мажором не є. Така обставина стане форс-мажорною лише у випадку, якщо особою буде доведено неможливість виконання через неї передбачених умовами договору зобов`язань.

Зважаючи на вищевикладене, саме сертифікат ТПП України підтверджує період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) і є належним доказом, який підтверджує неможливість належного виконання відповідачем своїх зобов`язань внаслідок форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Такого сертифікату відповідачем не надано.

Відтак, відповідачем не надано належних доказів настання саме у нього форс-мажорних обставин (сертифікат ТПП України).

Станом на час розгляду справи доказів повернення суми попередньої оплати від представників сторін не надійшло. Тому, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача коштів у розмірі 55 555,00 грн підлягають задоволенню.

Щодо розірвання договору суд вказує наступне.

Статтею 188 Господарського кодексу України, статтями 651, 652 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором; договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

При цьому істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У рамках даної справи порушення умов договору щодо своєчасної поставки товару в обумовлений договором строк є істотним порушенням.

При цьому, суд відхиляє доводи відповідача про те, що ним було відправлено обладнання на ім`я позивача 14 червня 2022 року, а останній його не прийняв. Суд констатує, що така відправка відбулася поза межами встановлених договором строків, тому позивач мав право не прийняти товар та вимагати повернення коштів, що сплачені за такий товар.

Оскільки відповідач неналежним чином виконав свої договірні зобов`язання в частині своєчасної поставки товару, чим істотно порушив умови укладеного договору, суд дійшов висновку, що вимога позивача щодо розірвання Договору від 01.02.2022, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 13,73,74,77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Висновки суду.

За результатами розгляду спору та з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги фізичної особи-підприємця Губені Миколи Вікторовича до відповідача фізичної особи-підприємця Крохмалюка Максима Сергійовича про стягнення в сумі 55 555,00 грн. та розірвання договору про співпрацю від 01.02.2022 року належить задоволити повністю.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

У позовній заяві позивачем зазначено попередній розрахунок судових витрат, що складаються із сплаченого судового збору в розмірі 2 481,00 грн. та витрати на правову допомогу 5000,00 грн. Також викладено прохання судові витрати покласти на відповідача.

Відповідач не надав попереднього орієнтовного розрахунку судових витрат.

Відповідно до п. 2 ч. 1 та п.1 ч.4 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.

Тому, судові витрати понесені позивачем у виді судового збору, сплаченого при зверненні до суду з даним позовом на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача у сумі 2 481,00 грн.

Щодо витрат позивача на правову допомогу, суд зауважує наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивача у цьому судовому провадженні представляла адвокат Панчелюга Катерина Миколаївна, що підтверджено Договором про надання професійної правничої допомоги №44/2022 від 01 липня 2022 року (арк.с. 75-76), Ордером серія ВК №1057618 від 02.08.2022 на надання правової допомоги, свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю. Відповідно до пункту 1.1 Договору адвокат приймає на себе зобов`язання надати Клієнту ФОП Губені М.В. за винагороду наступні види правової допомоги: надавати Клієнту консультації та роз`яснення з питань, що стосуються його прав та обов`язків як Покупця за Договором про співпрацю від 01.02.2022. Скласти та передати Клієнту проект позовної заяви про стягнення заборгованості та розірвання Договору про співпрацю від 01.02.2022 і бути представником Клієнта як Позивача під час розгляду справи судом. За взаємною домовленістю Сторін в процесі дії Договору, предмет Договору може бути розширений або конкретизований.

У розділі 4 Договору сторони погодили суму гонорару та порядок здійснення розрахунків, яка складає 5000,00 грн.

В силу частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи, а відтак до судових витрат. Порядок відшкодування витрат на правничу допомогу врегульовано статтею 126 Господарського процесуального кодексу України. Так, частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Як встановлено судом, адвокат Панчелюга К.М. здійснювала підготовку позову, збір доказів, необхідність у яких виникла при підготовці позовних матеріалів.

Згідно квитанції до прибуткового касового ордера №45/2022 від 08.07.2022 ФОП Губеня М.В. сплатив адвокату Панчелюзі К.М. 5000,00 грн. у якості оплати за надану правничу допомогу (арк.с. 85).

У матеріалах справи наявний Акт приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг) від 08.07.2022, підписаний зі сторони ФОП Губені М.В. та адвоката Панчелюги К.М. (арк.с. 79).

Статтею 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини 4 та 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Отже, позивачем надано докази понесення фактичних витрат на оплату правничої допомоги у розмірі 5 000,00 грн. та наявні усі необхідні документи щодо отримання юридичних послуг.

Суд констатує, що витрати на правничу допомогу є співмірними із ціною позову, та відповідають категорії та складності справи.

Враховуючи, що позов задоволено повністю відповідач має відшкодувати позивачу 5 000,00 грн. витрат на послуги адвоката.

Керуючись ст.ст. 129, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Розірвати Договір про співпрацю від 01.02.2022, який укладений між фізичною особою-підприємцем Крохмалюком Максимом Сергійовичем та ОСОБА_1 .

3. Стягнути з фізичної особи-підприємця Крохмалюка Максима Сергійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь фізичної особи-підприємця Губені Миколи Вікторовича ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) - 55 555 (п`ятдесят п`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп. коштів отриманих в якості попередньої оплати за товар, 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн 00 коп витрат по сплаті судового збору, 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. витрат на правову допомогу.

4. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 23 лютого 2023 року.

Суддя Бережнюк В.В.