ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2023 рокуСправа № 912/2391/16(912/1571/22)

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Коваленко Н.М.

при секретарі судового засідання Пастуховій А.Ю.,

розглянувши у справі №912/2391/16 від 13.09.2016 про банкрутство Державного підприємства "Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України (далі - ДП ДГ "ЧЕРВОНИЙ ЗЕМЛЕРОБ" КДСГДС НААН), 27241, Кіровоградська область, Бобринецький район, с. Чарівне,

у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу №912/2391/16(912/1571/22) від 05.12.2022

за позовом: ДП ДГ "ЧЕРВОНИЙ ЗЕМЛЕРОБ" КДСГДС НААН, код ЄДР 00729913, с. Чарівне, Бобринецький район, Кіровоградська область, 00729913

до відповідача: Головного управління ДПС у Кіровоградській області, код ЄДР 43995486, вул. Велика Перспективна, 55, м. Кропивницький, 25006

про визнання неправомірним та скасування рішення,

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача - Крутько О.О. (директор), витяг з ЄДР;

від відповідача Цоток І.Б. (в порядку самопредставництва), витяг з ЄДР.

У судовому засіданні приймала участь представник прокуратури - Іваніщева Т.І., посвідчення №058789 від 17.12.2020.

Ухвалою від 13.09.2016 господарський суд порушив провадження у справі про банкрутство ДП ДГ "ЧЕРВОНИЙ ЗЕМЛЕРОБ" КДСГДС НААН. Ввів мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника ДП ДГ "ЧЕРВОНИЙ ЗЕМЛЕРОБ" КДСГДС НААН. Ввів процедуру розпорядження майном боржника ДП ДГ "ЧЕРВОНИЙ ЗЕМЛЕРОБ" КДСГДС НААН на строк 115 календарних днів. Призначив розпорядником майна боржника ДП ДГ "ЧЕРВОНИЙ ЗЕМЛЕРОБ" КДСГДС НААН арбітражного керуючого Левченка В.М.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.11.2016, зокрема, апеляційну скаргу арбітражного керуючого Лукашука М.В. задоволено. Призначено розпорядником майна ДП ДГ "ЧЕРВОНИЙ ЗЕМЛЕРОБ" КДСГДС НААН арбітражного керуючого Лукашука М.В.

Ухвалою від 11.02.2021 господарський суд, зокрема, клопотання №02-45/42 від 26.02.2020 розпорядника майна, арбітражного керуючого Лукашука В.М. та №29/01-21 від 29.01.2021 комітету кредиторів про продовження процедури розпорядження майном задовольнив. Продовжив строк процедури розпорядження майном ДП ДГ "ЧЕРВОНИЙ ЗЕМЛЕРОБ" КДСГДС НААН на шість місяців. Достроково припинив повноваження арбітражного керуючого Лукашука М.В. в якості розпорядника майна боржника. Призначив розпорядником майна боржника ДП ДГ "ЧЕРВОНИЙ ЗЕМЛЕРОБ" КДСГДС НААН арбітражного керуючого Дерябкіна О.Е.

До господарського суду 31.10.2022 надійшла позовна заява №б/н від 25.10.2022 ДП ДГ "ЧЕРВОНИЙ ЗЕМЛЕРОБ" КДСГДС НААН до Головного управління ДПС у Кіровоградській області визнати неправомірним та скасувати рішення ГУ ДФС у Кіровоградській області № від 19 грудня 2018 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску; присудити на користь ДП ДГ "ЧЕРВОНИЙ ЗЕМЛЕРОБ" КДСГДС НААН компенсацію понесених витрат, які позивач поніс у зв`язку із розглядом справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване рішення винесено відповідачем з порушенням норм чинного законодавства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законами України.

Судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. (ч. 1 ст. 3 ГПК України)

За п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України - господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті) та інші справи у визначених законом випадках, в тому числі, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Згідно з ч. 1-3 ст. 7 КУзПБ - господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Системний аналіз положень КУзПБ дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Кодексу України з процедур банкрутства мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Норми КУзПБ передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою від 05.12.2022 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №912/2391/16(912/1571/22) в межах справи №912/2391/16 про банкрутство ДП ДГ "ЧЕРВОНИЙ ЗЕМЛЕРОБ" КДСГДС НААН. Постановив справу №912/2391/16(912/1571/22) розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначив на 12:00 - 03.01.2023. Встановив сторонам строки для подачі заяв по суті справи.

До господарського суду 21.12.2022 в межах строку, встановленого судом, через систему "Електронний суд" від відповідача надійшов відзив №б/н від 21.12.2022 на позовну заяву з вимогою у задоволені позовних вимог ДП ДГ "ЧЕРВОНИЙ ЗЕМЛЕРОБ" КДСГДС НААН до Головного управління ДПС у Кіровоградської області про визнання неправомірним та скасування санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, відмовити в повному обсязі.

22.12.2022 до господарського суду від відповідача надійшов лист №б/н від 22.12.2022 з проханням долучити до матеріалів справи докази направлення на адресу позивача та учасників справи відзиву на позовну заяву - опис вкладення в цінний лист та накладна №486 від 22.12.2022 та фіскальні чеки кількості 25 штук як доказ направлення на адресу учасників справи відзиву з додатками.

03.01.2023 до господарського суду від позивача надійшла заява №б/н від 03.01.2023 про продовження процесуального строку з проханням прийняти дану заяву до розгляду, продовжити процесуальний строк надання відповіді на відзив.

Ухвалою від 03.01.2023 господарський суд заяву №б/н від 03.01.2023 позивача про продовження процесуального строку задовольнив, продовжив позивачу строк для подання відповіді на відзив до 09.01.2023. Оголосив перерву у підготовчому засіданні у справі №912/2391/16(912/1571/22) до 26.01.2023 - 11:30 год.

09.01.2023 до господарського суду від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву №б/н від 06.01.2023, відповідно до якої позивач заперечує проти доводів відповідача, висловлених у відзиві на позовну заяву, та просить суд задовольнити позовну заяву в повному обсязі.

Сторони не подали інших заяв чи клопотань, які підлягають розгляду у підготовчому засіданні та не заперечили можливості закриття підготовчого провадження та призначення справи №912/2391/16(912/1571/22) до судового розгляду по суті.

Ухвалою від 26.01.2023 господарський суд закрив підготовче провадження та призначив справу №912/2391/16(912/1571/22) до судового розгляду по суті на 02.02.2023 - 15:00 год. Визначив резервну дату судового засідання 14.02.2023 - 12:30 год.

02.02.2023 господарський суд протокольною ухвалою оголосив перерву у судовому засіданні до резервної дати 14.02.2023 о 12:30. У судовому засіданні 14.02.2023 представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача заперечила проти задоволення позову.

Господарський суд, заслухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, встановив такі обставини, які є предметом доказування у справі.

29.09.2022 Господарським судом Кіровоградської області винесено рішення у справі №912/2391/16(340/5300/20) за позовом про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №3166-11 від 02.10.2020.

З документів, що були надані в якості доказів до відзиву на адміністративний позов - Розрахунок штрафної санкції міститься інформація про наявність Рішення про застосування штрафної санкції за період з 20.11.2016 по 09.10.2018 років. Про існування такого Рішення позивачу не було відомо, підприємство такого Рішення не отримувало.

18.11.2021 позивач звернувся до відповідача з проханням надати таке рішення керівнику підприємства з метою впорядкування фінансових відносин зі сплати ЄСВ.

06.12.2021 позивачу надано копію Рішення № від 19.12.2018 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску.

Позивач зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 19.03.1992, ідентифікаційний код юридичної особи - 00729913. На момент винесення оскаржуваного Рішення перебувало на обліку в Новоукраїнській об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області (Бобринецьке відділення) та зареєстроване за юридичною адресою: 27241, Кіровоградська область, Бобринецький район, село Чарівне, вулиця Шкільна, 39.

19.12.2018 начальником Новоукраїнського управління ГУ ДФС України в Кіровоградській області (наразі - ГУ ДПС у Кіровоградській області) Чепур О. підписано лист з наступною інформацією: Станом на 19.12.2018 борг (недоїмка) по ЄСВ повністю вами погашено, про що повідомлено відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області.

Проте, починаючи з січня 2019 року ГУ ДФС у Кіровоградській області, а пізніше правонаступник - ГУ ДПС у Кіровоградській області, регулярно надсилало позивачу вимоги про сплату ЄСВ та нарахованих штрафних санкцій. Підприємство оскаржувало дані вимоги, отримувало рішення судів про скасування таких вимог, однак відповідач наступного місяця виносив аналогічну за своєю суттю вимогу.

22.03.2019 позивач звернувся до ГУ ДФС у Кіровоградській області з проханням надати інформацію про розподіл сплачених в якості ЄСВ грошових коштів. Проте, відповіді не отримав. Неодноразові усні звернення до представників відповідача з проханням надати інформацію про документ, на підставі якого проводиться нарахування оскаржуваних сум ЄСВ, відповіді, також не було надано.

Після ознайомлення з текстом Рішення та проведення його правового аналізу, позивач дійшов висновку, що Рішення № від 19.12.2018 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску (далі за текстом - Рішення) є таким, що винесено з порушенням норм чинного законодавства, отже, є незаконним з огляду на те, що:

Частина 1 статті 19 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (чинний на момент виникнення спірних правовідносин) передбачає, що мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Відповідно до частини 3 даної статті, протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, зокрема, не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань.

Відповідно до частини 5 статті 19 Закону, дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на:

- вимоги поточних кредиторів;

- на виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування;

- відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян;

- на виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення.

Частина 6 вищезазначеної статті чітко зазначає, що під час процедури розпорядження майном боржнику дозволяється задовольняти лише ті вимоги кредиторів, на які згідно з частиною п`ятою цієї статті не поширюється дія мораторію.

Отже, ухвала господарського суду про введення мораторію на задоволення вимог кредиторів у справі про банкрутство є встановленим Законом актом відстрочення виконання зобов`язань конкурсних кредиторів. Відстрочення сприяє збереженню майнових активів боржника та наявних у боржника грошових коштів задля забезпечення поточної виробничої діяльності боржника з виготовлення товарів (виконання робіт, надання послуг) та надання боржникові можливості налагодити розрахунки з кредиторами, вимоги яких виникають після порушення справи про банкрутство (зокрема виплати заробітної плати та страхових внесків).

Таким чином, оскаржуване на переконання позивача Рішення є незаконним, оскільки винесено з порушенням норм чинного законодавства в галузі банкрутства, під час дії мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Крім цього, порядок нарахування фінансових санкцій за порушення в сфері сплати єдиного внеску регулюється Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою Наказом Міністерства фінансів України 20.04.2015 №449, та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за №508/26953.

Пункт 1 Інструкції передбачає, що ця Інструкція врегульовує застосування окремих положень порядку нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначеними Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - Закон) та визначає процедуру нарахування і сплати фінансових санкцій та стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів податковими органами.

Пунктом 2, частини 2, розділу VII Інструкції передбачено нарахування штрафу за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску й, при цьому, обов`язкове складення Рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції.

Додатком 12 до Інструкції передбачено бланк такого рішення з набором обов`язкових реквізитів, як то: найменування платника єдиного внеску; код ЄДРПОУ платника єдиного внеску; дата набрання чинності рішенням та посада особи, що прийняла рішення, печатка та дата отримання рішення платником податку.

Оскаржуване Рішення не містить жодного з вище перелічених реквізитів, отже на переконання позивача винесене з порушенням норм Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та, відповідно, Інструкції.

З огляду на вищевикладене, Рішення № від 19.12.2018 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску, на переконання позивача є незаконним та підлягає скасуванню.

Постановою Кабінету Міністрів України №1200 від 18.12.2018 Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України було вирішено утворити Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу.

19.06.2019 Кабінетом Міністрів України було винесено Постанову №537 Про утворення територіальних органів Державної податкової служби №1200 від 18.12.2018 Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України було вирішено утворити Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу.

З метою реалізації пункту 2 даної Постанови проведено реорганізацію головних управлінь ДФС в областях.

Відповідно до положення "Про головне управління ДПС у Кіровоградській області", затвердженого наказом Державної податкової служби України №14 від 12.07.2019, Головне управління ДПС у Кіровоградській області є територіальним органом Державної податкової служби України, який підпорядковується ДПС.

Відповідно до пункту 1 наказу Головного управління ДПС у Кіровоградській області №5 від 29.08.2019 "Про початок діяльності Головного управління ДПС у Кіровоградській області", - розпочато виконання Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області функцій і повноважень, покладених на нього положенням про Головне управління ДПС у Кіровоградській області, затвердженого наказом ДПС України №14 від 12.07.2019, та функціональних повноважень Головного управління ДФС у Кіровоградській області, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на Головне управління ДПС.

Постановою Кабінету Міністрів України №893 від 30.09.2020 "Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби" постановлено ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком.

Згідно з пунктом 2 вказаної постанови Кабінету Міністрів України, зокрема, права та обов`язки територіальних органів Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, переходять Державній податковій службі та її територіальним органам у межах, визначених положеннями про Державну податкову службу та її територіальні органи.

Відповідно до додатку до вищезазначеної постанови № 893 до переліку територіальних органів Державної податкової служби, що ліквідуються, віднесено, зокрема, Головне управління ДПС у Кіровоградській області.

Пунктом 3 постанови №893 Державній податковій службі встановлено забезпечити утворення територіальних органів Державної податкової служби відповідно до статті 21-1 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади".

Наказом Державної податкової служби України №529 від 30.09.2020 "Про утворення територіальних органів Державної податкової служби" відповідно до ст. 21-1 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" та Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №227 від 06.03.2019 (зі змінами), наказано утворити як відокремлені підрозділи Державної податкової служби територіальні органи за переліком згідно з додатком.

У додатку до вищезазначеного наказу визначений перелік територіальних органів Державної податкової служби, що утворюються як відокремлені підрозділи Державної податкової служби, до якого, зокрема, входить Головне управління ДПС у Кіровоградській області.

Згідно з пунктом 1 Положення про Головне управління ДПС у Кіровоградській області, затвердженого наказом Державної податкової служби України №643 від 12.11.2020, Головне управління ДПС у Кіровоградській області є територіальним органом, утвореним на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України; ГУ ДПС забезпечує реалізацію повноважень ДПС на території Кіровоградської області, ГУ ДПС є правонаступником майна, прав та обов`язків Головного управління ДПС у Кіровоградській області ().

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.09.2020 здійснено державну реєстрацію Головного управління ДПС у Кіровоградській області як відокремленого підрозділу ДПС України (). Даний витяг міститься в матеріалах справи, оскільки його було надано суду Відповідачем разом з клопотанням №б/н від 08.02.2022 (з урахуванням уточнення №б/н від 17.02.2022 до клопотання від 08.02.2022) Головного Управління ДПС у Кіровоградській області.

Заперечуючи вимоги позивача відповідач, зокрема, вказує, що правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 08.07.2010 р. №2464-VІ (надалі Закон №2464-VІ).

Згідно з абзацами 4, 5, 6 частини четвертої статті 25 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку. Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

Порядок узгодження сум недоїмки з єдиного внеску встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (абзац 8 частини 4 статті 25 Закону №2464-VI).

Відповідно до абзацу 9 частини четвертої статті 25 Закону №2464-VI у разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

Відповідно до пункту 1.3 статті 1 ПК України визначено, що цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, з банків, на які поширюються норми Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, та погашення зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

Зазначене свідчить про те, що положення ПК України не поширюються на відносини щодо порядку сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, як і відповідальність за порушення такого порядку.

Відтак, при оскарженні рішення податкового органу, прийнятого в межах Закону № 2464-VI, строк звернення до суду є спеціальним та становить 10-ть днів з дня отримання оскаржуваного рішення.

Так, відповідно даних інформаційно-телекомунікаційних систем податкових органів з Єдиного внеску за ДП ДГ "ЧЕРВОНИЙ ЗЕМЛЕРОБ" КДСГДС НААН (код 00729913) рахувалась заборгованість з ЄСВ, яка визначена вимогою про сплату боргу (недоїмки) з ЄСВ №Ю-3166-11 від 06.09.2018 та підприємством сплачена несвоєчасно, і відповідно до ч. 10 та п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування застосовано штраф за несвоєчасну сплату єдиного внеску в сумі 999039,96 грн. за період з 21.04.2015 року до 10.12.2018 року (розрахунок додається) та нараховано пеню в розмірі 2495583,29 грн. (розрахунок додається)

Вказане рішення направлено поштою та отримано 22.12.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (у графі отримав, значиться прізвище Куриленко), тому твердження позивача про не обізнаність існування такого рішення та його не отримання підприємством не відповідає дійсності.

Надіслання таких документів регулюється ст. 42 ПКУ (розділ 7 пункт 7 Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449).

Так податкові повідомлення-рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті (п. 42.1 ст. 42 ПКУ).

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику) (п. 42.2 ст. 42 ПКУ).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення (п. 42.4 ст. 44 ПКУ).

Посилання позивача на лист начальника Новоукраїнського управління ГУ ДФС України в Кіровоградській області від 19.12.2018 тільки підтверджує факт наявності за підприємством заборгованості по ЄСВ з посиланням на вимогу про сплату боргу (недоїмки) з ЄСВ №Ю-3166-11 від 06.09.2018 на суму 3433331,56 грн., яка перебувала на виконанні в органах ДВС, і відповідно при несвоєчасній сплаті цієї суми заборгованості і виникли штрафні санкції застосовані контролюючим органом в оскаржуваному Рішенні.

Будь-яких доказів щодо своєчасної сплати сум ЄСВ підприємством до матеріалів справи не надано, і факт наявності за підприємством заборгованості з ЄСВ в сумі 3433331,56 грн., визначеної вимогою про сплату боргу (недоїмки) з ЄСВ №Ю-3166-11 від 06.09.2018 не оспорюється.

Разом з тим, на думку позивача, оскаржуване Рішення є протиправним, адже ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 13.09.2016 у справі №912/2391/16 порушено провадження у справі про банкрутство ДП ДГ "ЧЕРВОНИЙ ЗЕМЛЕРОБ" КДСГДС НААН і введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

На спростування вказаних доводів, сторона відповідача зазначає, що ч. 1 ст. 4 Закону №2464 визначено, що платником єдиного внеску є роботодавці, зокрема підприємства, установи та організації, інші юридичні особи утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або інших умов, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правових договорів укладених з фізичною особою підприємцем, якщо виконувані (надання послуг) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців) у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремленні підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Пунктом 1 частини 2 статті 6 названого Закону передбачено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Статтею 9 Закону встановлено, що у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Статтею 13 Закону визначено, що фінансові санкції, передбачені цим Законом, мають право застосовувати органи доходів і зборів.

За приписами статті 25 Закону, на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за №508/26953, встановлено, що до платників, визначених підпунктами 1-4 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, органи доходів і зборів застосовують штрафні санкції в таких розмірах: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення в період до 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Законом України від 22.12.2011 року №4212-VI Про внесення змін до Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, який набрав чинності з 19.01.2013 та був чинним на час введення процедури банкрутства позивача, викладено Закон України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом № 2343-XII в новій редакції.

Пунктом 1-1 розділу Х Прикінцеві та перехідні положення Закону №4212-VI встановлено, що його положення застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Таким чином, після 19.01.2013 необхідно застосовувати правовий режим мораторію на задоволення вимог кредиторів в редакції Закону №4212-VI.

Відповідно до ст. 19 вказаного Закону мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій, не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій.

Дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється, зокрема, на вимоги поточних кредиторів.

Аналіз наведених норм права, чинних на час введення мораторію, дає можливість дійти висновку, що заборона застосування санкцій протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів стосується невиконання чи неналежного виконання грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дати введення мораторію, і не поширюється на поточні зобов`язання (зобов`язання, які виникли після цієї дати) боржника. Боржник, стосовно якого порушено провадження про визнання банкрутом і введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, звільняється від відповідальності лише за невиконання зобов`язань, щодо яких запроваджено мораторій. За поточними зобов`язаннями боржник відповідає на загальних підставах до прийняття господарським судом постанови про визнання його банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

При цьому, господарський суд вважає за необхідне зазначити, що відповідачем жодним чином не спростована обставина отримання позивачем спірного рішення саме 06.12.2021, позаяк, обставина направлення рішення № від 19.12.2018 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску поштою рекомендованим листом та його отримання позивачем 22.12.2018 не підтверджена жодними належними документальними доказами. Дійсно такий лист направлявся позивачу та отримувався останнім, разом з цим при відсутності опису вкладення у такий лист відповідачем не доведено, що у такому конверті на адресу позивача було направлено саме спірне рішення, а не якийсь інший документ.

Дійсно відповідно до абз. 9 ч. 4 ст. 25 Закону №2464-VI у разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

При цьому законодавець не обмежив платника єдиного внеску десятиденним строком на оскарження такої вимоги у судовому порядку.

Крім цього, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 Цивільного кодексу України передбачено, що загальний строк позовної давності встановлено у три роки.

Оскільки оскаржуване Рішення на адресу позивача не надсилалось, то відлік загального строку позовної давності розпочався наступного дня після отримання Рішення від відповідача 07.12.2021.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 від 11.03.2020 № 211 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 № 215), з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 на усій території України з 12.03.2020 до 03.04.2020 було встановлено карантин.

У подальшому строк дії карантину неодноразово продовжувався і, наразі, діє на зараз.

Порядок обчислення строків позовної давності під час карантину, визначений Цивільним кодексом України. Законом України від 30.03.2020 № 540-ІХ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) розділ Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID -19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Відтак, якщо строк позовної давності припадає на одну із дат карантину, проте позов подано пізніше, але в межах карантину, вважається поданим в строк.

Відповідно до даних банківської виписки AT КІБ БАНК, протягом 2017-2018 років з рахунку позивача було перераховано ЕСВ в розмірі 4 963 719,11 грн, з них 3 697 818,90 грн стягнуто в межах виконавчого провадження за вимогами, що було винесено податковими органами до порушення справи про банкрутство. Відповідно, стягнуті органами виконавчої служби платежі, перераховані на рахунки податкового органу мали бути зараховані в якості сплати Єдиного соціального внеску, на який не розповсюджується мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Відповідно станом на дату винесення відповідачем спірного Рішення заборгованість позивача з єдиного внеску була відсутня.

Рішенням господарського суду від 29.09.2022 у справі №912/2391/16(340/5300/20), яке в даний час набрало законної сили та є чинним, скасовано вимогу №Ю-3166-11 від 02.10.2020 Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області про сплату боргу (недоїмки) в сумі: 4 612 357,63 грн, у тому числі: 3 764 196,99 грн - недоїмка, 0 - штраф, 848 160,64 грн - пеня.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI, зі змінами та доповненнями (далі - Закон №2464).

Відповідно до ст. 1 Закону №2464, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - не консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону №2464 платниками єдиного внеску є зокрема, підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

З огляду на вищезазначене, ДП ДГ "ЧЕРВОНИЙ ЗЕМЛЕРОБ" КДСГДС НААН є страхувальником в розумінні Закону №2464 та платником єдиного внеску.

Згідно ч. 5, 8 ст. 9 Закону №2464 сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування. Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 51 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця.

Згідно ч. 7 ст. 9 Закону №2464 єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Наказом Міністерства фінансів України №449 від 20.04.2015, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за №508/26953, затверджено Інструкцію про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. (далі Інструкція №449).

Згідно пп. 1 п. 2 розділу IV Інструкції №449 сплата єдиного внеску здійснюється за місцем обліку такого платника в національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на відповідні рахунки органів доходів і зборів, відкриті в органах Державної казначейської служби України, для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь.

За рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. (п. 8 розділу VІ Інструкції №449)

Згідно пп. 1 ч. 10 ст. 9 Закону №2464 днем сплати єдиного внеску вважається у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Згідно ч. 10 ст. 25 Закону №2464 на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Згідно п. 1, 2 розділу VII Інструкції №449 за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов`язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону.

Зарахування сплати недоїмки, штрафів та пені позивачем здійснено відповідачем у відповідності до п. 8 розділу VІ Інструкції №449. Саме таке зарахування сплат заперечено позивачем під час розгляду даної справи. Відповідач не надав суду обґрунтованих пояснень з відповідними документальними доказами причин неврахування обставини, при визначенні недоїмки позивача, введення мораторію на задоволення вимог ДП ДГ "ЧЕРВОНИЙ ЗЕМЛЕРОБ" КДСГДС НААН.

До спірної за даним позовом податкової вимоги включено пеню та штраф, нараховані за несплату ДП ДГ "ЧЕРВОНИЙ ЗЕМЛЕРОБ" КДСГДС НААН єдиного внеску за період з 2015 по 2018 роки.

Разом з цим, як зазначалося вище, ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 13.09.2016 у справі №912/2391/16 порушено провадження у справі про банкрутство ДП ДГ "ЧЕРВОНИЙ ЗЕМЛЕРОБ" КДСГДС НААН, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника і процедуру розпорядження майна боржника, які тривали, як на час винесення оскаржуваної податкової вимоги, так і на даний час.

Відповідно до ч. 1-3, 5, 7 ст. 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", чинного на час порушення провадження у справі про банкрутство ДП ДГ "ЧЕРВОНИЙ ЗЕМЛЕРОБ" КДСГДС НААН, мораторієм на задоволення вимог кредиторів вважається зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги (крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах); забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій; не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій.

Дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів; на виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян; на виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення.

Дія мораторію припиняється з дня припинення провадження у справі про банкрутство.

21.10.2019 набрав чинності КУзПБ, п. 2 Прикінцевих та перехідних положень якого передбачено, що з дня введення в дію цього Кодексу, визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ - установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Згідно з ч. 1-3, 5, 8 ст. 41 КУзПБ - мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу або особі, яка здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів, за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та місцезнаходженням його майна.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:

забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах;

забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій;

не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій;

зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію;

не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів, виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян, виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення.

Дія мораторію припиняється з дня закриття провадження у справі про банкрутство.

Таким чином, із набранням чинності КУзПБ не змінилося правове регулювання щодо заборони нарахування неустойки (штрафу, пені), інших фінансових санкцій за невиконання чи неналежне виконання боржником зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій.

Заборона застосування санкцій протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів стосується й невиконання чи неналежного виконання грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дати введення мораторію, і не поширюється на поточні зобов`язання боржника (зобов`язання, які виникли після цієї дати).

Боржник, стосовно якого порушено провадження про визнання банкрутом і введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, звільняється від відповідальності лише за невиконання зобов`язань щодо яких запроваджено мораторій.

За поточними зобов`язаннями боржник відповідає на загальних підставах до прийняття господарським судом постанови про визнання його банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Крім цього, обставини щодо протиправного нарахування ГУ ДФС у Кіровоградській області відповідно до Рішення № від 19.12.2018 штрафу у розмірі 999 039,96 грн за період з 21.04.2015 до 10.12.2018 та пені у розмірі 2 495 583,29 грн за несплату ДП ДГ "ЧЕРВОНИЙ ЗЕМЛЕРОБ" КДСГДС НААН єдиного внеску встановлені рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.11.2020 у справі №340/1684/20, яке набрало законної сили 05.05.2021. Таке рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду станом на даний час набрало законної сили, не змінено і не скасовано в апеляційному чи касаційному порядку.

За ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи викладене, рішення ГУ ДФС у Кіровоградській області № від 19.12.2018 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску підлягає скасуванню, як таке, що суперечить нормам діючого законодавства.

Відповідно господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір, у відповідності до ст. 129 ГПК України, покладається на відповідача.

Керуючись ст. 3, 12, 74-77, 123, 129, 233, 236-241, 326-327 Господарського процесуального кодексу України, ст. 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати неправомірним та скасувати рішення ГУ ДФС у Кіровоградській області № від 19.12.2018 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Стягнути з Головного управління ДПС у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55, код ЄДР 43995486) на користь Державного підприємства "Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України (27241, Кіровоградська область, Бобринецький район, с. Чарівне, код ЄДР 00729913) судовий збір у сумі 52 419, 35 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії ухвали направити кредиторам (п. 1 ухвали суду від 23.01.2020, в тому числі відповідачу: Головному управлінню ДПС у Кіровоградській області (вул. Велика Перспективна, 55, м. Кропивницький, 25006), як правонаступнику ГУ ДФС у Кіровоградській області), боржнику (позивачу), Фонду Державного майна України (01601, м. Київ, вул. Кутузова, 18/9), НААН України (01010, Київ, вул. Михайла Омеляновича-Павленка, 9), Інституту сільського господарства Степу Національної академії аграрних наук України (27602, Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Созонівка, вул. Центральна, 2), Кіровоградській місцевій прокуратурі (25006, м. Кропивницький вул. Є. Чикаленка, 11), гр. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ТОВ "ТД "Украгроцентр" (адреса для листування: вул. Р. Кириченко, 55а, м. Полтава, 36039), розпоряднику майна, арбітражному керуючому Дерябкіну О.Е.

Повне рішення складено 24.02.2023.

Суддя Н.М. Коваленко

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про вебадресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/sud5013.