ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"17" лютого 2023 р.м. Одеса Справа № 916/2123/21

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

при секретарі судового засідання Дюльгер С.В.,

розглянувши подання (вх. № 2-178/23 від 13.02.2023) приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. про тимчасове обмеження керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань боржником за рішенням суду у справі № 916/2123/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Нове обладнання паливно-енергетичного комплексу" (04073, місто Київ, вулиця Сирецька, будинок 49-Г; )

до відповідача: Приватного підприємства "ЕЛЬ-КО" (67700, Одеська обл., місто Білгород-Дністровський, провулок Московський, будинок 14, квартира 71; )

про стягнення 200 295,05 грн;

за участю приватного виконавця Колечко Д.М.,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Одеської області перебувала справа № 916/2123/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Нове обладнання паливно-енергетичного комплексу" до Приватного підприємства "ЕЛЬ-КО" про стягнення 200 295,05 грн.

Рішенням від 01.12.2021 позов задоволено частково, стягнуто з Приватного підприємства "ЕЛЬ-КО" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Нове обладнання паливно-енергетичного комплексу" 99 979,73 грн основного боргу, 25 173,85 грн пені, 18 320,96 грн інфляційних втрат, 16 039,28 грн 3% річних, 20 035,94 грн штрафу, 2 693,25 грн витрат зі сплати судового збору, 17 480,31 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.06.2022 апеляційну скаргу Приватного підприємства "ЕЛЬ-КО" залишено без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області без змін.

06.07.2022 господарським судом було видано наказ на виконання рішення.

13.02.2023 за вх. № 2-178/23 до суду надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. про тимчасове обмеження керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань боржником за рішенням суду.

У поданні приватний виконавець, посилаючись на невиконання боржником наказу господарського суду від 06.07.2021 у справі № 916/2123/21 в рамках виконавчого провадження № 69577071, просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон керівника (засновника (учасника), кінцевого бенефіціарного власника (контролера) юридичної особи боржника Приватного підприємства «ЕЛЬ-КО» - громадянина України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до виконання зобов`язань, покладених на нього наказом про примусове виконання № 916/2123/21 від 06.07.2021, виданим Господарським судом Одеської області, яким було стягнуто з Приватного підприємства "ЕЛЬ-КО" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Нове обладнання паливно-енергетичного комплексу 99 979,73 грн основного боргу, 25 173,85 грн пені, 18 320,96 грн інфляційних втрат, 16 039,28 грн 3% річних, 20 035,94 грн штрафу, 2 693,25 грн витрат зі сплати судового збору, 17 480,31 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою від 14.02.2023 подання приватного виконавця про тимчасове обмеження керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України прийнято до розгляду. Цією ж ухвалою приватного виконавця повідомлено про те, що розгляд подання відбудеться у судовому засіданні 17.02.2023.

У судове засідання з`явився приватний виконавець Колечко Д.М., який підтримав своє подання та просив його задовольнити.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

За ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтю 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права від 16.12.1966р. передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Положеннями ст. 313 Цивільного кодексу України передбачено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Нормами ч. 5 ст. 19 Закону України „Про виконавче провадження визначено, що боржник зобов`язаний: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Відповідно до п. 19 ч.3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно з листом Верховного Суду України Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013р., однією з підстав для відмови у задоволенні подань, що складає основну частину розглянутих справ, є неповнота вчинення виконавчих дій, відсутність доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов`язань і відомостей про обізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження та строків його добровільного виконання.

При цьому, під поняттям ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням варто розуміти, як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Отже, Законом України Про виконавче провадження закріплено право державного/приватного виконавця у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України.

Поряд з цим, згідно з правилами статті 337 ГПК України тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи може мати місце виключно у випадку: коли ця особа є боржником; невиконання нею судового рішення, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку про те, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим, з метою всебічного і повного з`ясування усіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин заявник повинен надати достатньо підтверджені відомості про те, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Верховним Судом у постанові від 19.08.2020 по справі 910/8130/17 наголошено, що Закон України Про виконавче провадження є спеціальною нормою права, якою врегульовано умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню. Тобто, вказаним Законом врегульовано права та обов`язки осіб, на правовідносини яких розповсюджується дія такої норми права. Відтак, якщо спеціальною нормою права (пунктом 19 частини третьої статті 18 Закону України Про виконавче провадження) передбачено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів, то обмеження виконавця у такому праві означатиме порушення прав виконавця, які визначені спеціальною нормою права, а саме Законом України Про виконавче провадження.

Враховуючи викладене вище, господарський суд доходить висновку про наявність у приватного виконавця права на звернення до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника до виконання зобов`язань за судовим рішенням. При цьому, враховуючи, що тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України є виключним заходом забезпечення виконання судового рішення, виконавець повинен довести суду факт вжиття всіх достатніх та своєчасних заходів з метою примусового виконання судового рішення, встановлених чинним законодавством.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням від 01.12.2021 у справі № 916/2123/21, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.06.2022, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Нове обладнання паливно-енергетичного комплексу" було задоволено частково, стягнуто з Приватного підприємства "ЕЛЬ-КО" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Нове обладнання паливно-енергетичного комплексу" 99 979,73 грн основного боргу, 25 173,85 грн пені, 18 320,96 грн інфляційних втрат, 16 039,28 грн 3% річних, 20 035,94 грн штрафу, 2 693,25 грн витрат зі сплати судового збору, 17 480,31 грн витрат на професійну правничу допомогу.

06.07.2022 господарським судом було видано відповідний наказ на виконання рішення, який супровідним листом від 07.07.2022 № 916/2123/21/2500/2022 було направлено стягувачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Нове обладнання паливно-енергетичного комплексу".

Постановою від 08.08.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. на підставі заяви представника стягувача від 04.08.2022 відкрито виконавче провадження ВП № 69577071 (далі виконавче провадження) з примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 06.07.2022 у справі № 916/2123/21 про стягнення з Приватного підприємства "ЕЛЬ-КО" (67700, Одеська обл., місто Білгород-Дністровський, провулок Московський, будинок 14, квартира 71; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Нове обладнання паливно-енергетичного комплексу" (04073, місто Київ, вулиця Сирецька, будинок 49-Г; ) 99 979,73 грн основного боргу, 25 173,85 грн пені, 18 320,96 грн інфляційних втрат, 16 039,28 грн 3% річних, 20 035,94 грн штрафу, 2 693,25 грн витрат зі сплати судового збору, 17 480,31 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою від 08.08.2022 приватним виконавцем накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника.

Постановою від 08.08.2022 приватним виконавцем накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить на праві приватної власності боржнику у межах суми стягнення.

Як вказав у поданні приватний виконавець, постанова про відкриття виконавчого провадження декілька разів надсилалась боржнику різними засобами: на електронну адресу 08.08.2022, вказану у заяві про відкриття провадження; на адресу, вказану у виконавчому документі; на адресу, вказану стягувачем у заяві про відкриття провадження.

Зазначив, що дана постанова була отримана боржником 06.01.2023, проте, вимоги, вказані у постанові, боржником не виконані.

Додатково вказав, що у ході перевірки майнового стану боржника шляхом надсилання запитів приватним виконавцем не виявлено жодних коштів та майна, за рахунок якого можливо виконати рішення суду, за виключенням коштів у сумі 1121,61 грн, що були списані з рахунку боржника, відкритого у АТ «Креді Агріколь Банк». Також зазначив, що незважаючи на обізнаність боржника про розпочате примусове виконання, останнім не сплачено ні копійки на виконання судового рішення та не надано жодних пояснень з приводу невиконання рішення.

Звернув увагу, що намагаючись отримати пояснення керівника боржника з приводу невиконання судового рішення, керівнику юридичної особи боржника Колесніченку Є.В. неодноразово надсилались виклики приватного виконавця.

Зауважив, що один із викликів (від 03.01.2023 № 69577071) був отриманий боржником 06.01.2023, незважаючи на що керівник боржника на вказаний виклик не з`явився, витребуваних документів не надав.

На переконання приватного виконавця, боржник свідомо не виконує та явно ухиляється від виконання рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, адреса (65023, м. Одеса, вул. Садова, 18), за якою приватним виконавцем надсилався виклик та постанова про відкриття виконавчого провадження, належить представнику Приватного підприємства «ЕЛЬ-КО» - адвокату Антонєвському Ю.Ф., якому згідно наявних у справі ордерів (Т. 1, а.с. 162; Т. 2, а.с. 136) відповідачем ПП «ЕЛЬ-КО» було доручено представляти його інтереси у Господарському суді Одеської області та Південно-західному апеляційному господарському суді.

Водночас із наявних у матеріалах справи доказів повноважень адвоката на представництво інтересів ПП «ЕЛЬ-КО» не вбачається можливим встановити наявність повноважень на представництво саме під час здійснення виконавчого провадження.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів надсилання приватним виконавцем виклику та постанови про відкриття виконавчого провадження на адресу реєстрації саме керівника боржника Колесниченка Є.В., якого приватний виконавець зобов`язував з`явитися на виклик та надати документи.

До того ж, слід зазначити, що матеріали подання, як і матеріали справи, взагалі не містять інформації про адресу реєстрації безпосередньо Колесниченка Є.В. станом на даний час.

Отже, суд приходить до висновку про невчинення виконавцем дій із встановлення зареєстрованого місця проживання керівника боржника станом на час його виклику.

Відповідно до п.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.ч.1-2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, з наданих приватним виконавцем доказів у суду відсутня можливість встановити чи дійсно керівник боржника свідомо не виконував покладені на нього виконавцем зобов`язання та ухилявся від них.

Окрім того, у разі, якщо посадова особа боржника без поважних причин не з`явилася за викликом виконавця, останній має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу. Проте, доказів звернення приватного виконавця до суду щодо застосування до керівника боржника приводу, матеріали подання також не містять.

Більш того, приватним виконавцем не зазначено і не надано жодного доказу на підтвердження того факту, що саме обмеження Колесниченка Є.В. у виїзді за кордон будь-яким чином вплине на виконання боржником рішення суду і буде сприяти погашенню Приватним підприємством "ЕЛЬ-КО" заборгованості.

Враховуючи все вищевикладене, суд доходить висновку про відмову у задоволенні подання (вх. № 2-178/23 від 13.02.2023) приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. про тимчасове обмеження керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань боржником за рішенням суду у справі № 916/2123/21.

Суд вважає доцільним звернути увагу, що наявність лише самого зобов`язання не є безумовною підставою задоволення відповідного подання, та, виходячи з наявних у матеріалах справи доказів, зазначає, що станом на даний час відсутні достатні підстави для застосування такого виключного заходу як обмеження гарантованого фізичній особі права на свободу пересування.

Разом з тим, за наявності відповідних підстав для такого обмеження у майбутньому ГПК України не позбавляє приватного виконавця права повторно звернутись до суду з відповідним поданням.

Керуючись ст. ст. 2, 74, 76, 86, 234, 235, 337 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні подання (вх. № 2-178/23 від 13.02.2023) приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. про тимчасове обмеження керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань боржником за рішенням суду у справі № 916/2123/21 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена до Південно-західного апеляційного господарського суду в строк, передбачений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Вступну та резолютивну частини ухвали оголошено у судовому засіданні 17.02.2023. Повний текст ухвали складено та підписано 22.02.2023.

Суддя Р.В. Волков