ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року м. ОдесаСправа № 916/734/22
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Принцевської Н.М.;

суддів: Діброви Г.І., Колоколова С.І.;

(Південно-західний апеляційний господарський суд, м.Одеса, пр-т Шевченка, 29)

Секретар судового засідання: Соловйова Д.В.;

Представники сторін:

Від позивача - Берестовенко О.М.;

Від відповідача Кобеляцький Д.М.;

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Південноукраїнська атомна електрична станція" ДП НАЕК "Енергоатом"

на рішення Господарського суду Одеської області від 05.10.2022 року

у справі №916/734/22

за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Південноукраїнська атомна електрична станція" ДП НАЕК "Енергоатом"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "РАДОС СВ"

про визнання недійсним договору в частині,

(суддя місцевого господарського суду: Смелянець Г.Є., Господарський суд Одеської області, м.Одеса, проспект Шевченка, 29),

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2022 року Державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Юноукраїнська атомна електрична станція (далі ДП «НАЕК «Енергоатом») звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю РАДОС СВ (далі ТОВ «РАДОС СВ») з позовом, в якому просило Господарський суд Одеської області:

- визнати недійсним договір №53-123-13-21-06948 від 01.06.2021 в частині нарахування ПДВ за товар, на який застосовується пільга, а саме вказаний в п.п. 1,2, 10-28 Специфікації №1 до договору;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю РАДОС СВ на користь Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Южноукраїнська атомна електрична станція витрати на оплату судового збору у розмірі 2 481 грн.

В обгрунтування позовних вимог ДП «НАЕК «Енергоатом» зазначило, що Договір №53-123-13-21-06948 від 01.06.2021 в частині нарахування ПДВ по деяким позиціям Специфікації №1 до Договору суперечить нормам діючого законодавства, оскільки дані товари, а саме окуляри захисні (п.п.1, 2, 10-28 Специфікації №1 до договору), включені в перелік товарів №224 Постанови КМУ, яка прийнята на виконання п. 71 підрозділу 2 розділу ХХ, «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

На думку позивача, станом на час укладання Договору №53-123-13-21-06948 та на час його виконання, поставка визначеного договором товару по Специфікації №1 в п.п.1.2. 10-28 мала здійснюватися без нарахування ПДВ.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 05.10.2022 по справі 916/734/22 відмовлено ДП НАЕК Енергоатом у задоволенні позову до ТОВ «РАДОС СВ» про визнання недійсним договору в частині, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481 грн. покладено на Державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Південноукраїнська атомна електрична станція, стягнуто з ДП НАЕК Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Південноукраїнська атомна електрична станція на користь Товариства з обмеженою відповідальністю РАДОС СВ витрат з надання правової допомоги у розмірі 2 000 (дві тисячі) грн.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні зазначив, що встановлення обставин щодо недотримання передбачених Постановою №224 умов для віднесення поставленого за Договором товару до товарів, операції з постачання яких звільняються від оподаткування на додану вартість, виключає таке звільнення, у зв`язку з чим відсутнє порушення відповідачем вимог пункту 71 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України і Постанови №224 у частині включення суми ПДВ до вартості товару, що, у свою чергу, свідчить про відсутність правових підстав для визнання Договору недійсним у спірній частині.

Так, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову ДП НАЕК Енергоатом про визнання недійсним договору №53-123-13-21-06948 від 01.06.2021 в частині нарахування ПДВ за товар, на який застосовується пільга, а саме вказаний в п.п. 1,2, 10-28 Специфікації №1 до Договору.

Крім того, місцевий господарський суд, зважаючи на принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката, виходячи з критерію розумності, пропорційості, дійшов висновку про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2 000 грн.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 05.10.2022 по справі №916/734/22 скасувати та прийняти нове, яким позовну заяву задовольнити в повному обсязі.

Апелянт не погоджується з рішенням суду першої інстанції, вважає, що суд неповно з`ясував всі фактичні обставини справи, проігнорував та не дослідив докази, які мають значення для справи, а тому рішення є необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права.

Заявник апеляційної скарги вказує, що Постанова №224 містить примітки, але якщо детально аналізувати текст постанови, то примітки мають деякі товари, включені до переліку відповідного розділу. Товар, який є предметом спору по даній справі, а саме «Захисні окуляри код УКТ ЗЕД 9004 90 10 00) не має жодних приміток, а тому не потребує додаткових документів (декларацій, повідомлень МОЗ і т.п). На думку апелянта, даний товар підпадає під перелік товарів, які звільнені від оподаткування відповідно до п.71 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України.

Крім того, позивач вказує, що з позиції ДФС, викладеної в ІПК від 17.04.2020 №1611/6/99-00-07-03-02-06/ІПК, «вартість товарів, що включені до Переліку №224 повинна визначатися без ПДВ з настання дати запровадження цієї пільги, відповідно до змін, внесених Законом №540. Ця вимога законодавства застосовується незалежно від того, чи містять договори та первинні документи, складені на постачання таких товарів, положення щодо необхідності нарахування ПДВ, чин і, а також незалежно від дати укладання таких договорів. Платникам податку, які здйіснювали постачання товарів, що включені до переліку №224, з нарахуванням ПДВ, слід забезпечити проведення коригування податкових зобов`язань з ПДВ щодо операцій, які булт здійснені (відбулася «перша подія») з дати запровадження пільги з оподаткування (з 17.03.2020).

Крім того, заявник апеляційної скарги вважає, що договір в частині сплати ПДВ на окремі пункти Специфікації №1 до Договору повинен бути визнаний недійсним.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 31.10.2022 року відкрито апеляційне провадження по справі №916/734/22 за апеляційною скаргою ДП "НАЕК "Енергоатом" на рішення Господарського суду Одеської області від 05.10.2022 року; витребувано з Господарського суду Одеської області матеріали справи №916/734/22.

02.11.2022 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №916/734/22.

08.11.2022 до Південно-західного апеляційного господарського суду від ТОВ "РАДОС СВ" надійшов відзив на апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Південноукраїнська атомна електрична станція" ДП НАЕК "Енергоатом" по справі №916/734/22, в якому відповідач заперечує проти доводів апеляційної скарги, просить залищити рішення суду першої інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.12.2022 призначено розгляд апеляційної скарги на: 23.01.2023 року об 11-30 год. у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду

22.12.2022 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "РАДОС СВ" надійшла заява про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.12.2022 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "РАДОС СВ" про проведення судового засідання в режимі відеоконференції по справі №916/734/22 поза межами приміщення суду; розгляд справи №916/734/22 призначено на: 23.01.2023 року об 11-30 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та системи відеоконференцзв`язку EASYCON.

23.01.2023 судове засідання по справі №916/734/22 не відбулось, про що секретарем судового засідання складено відповідну довідку.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.01.2023 призначено розгляд справи №916/734/22 за апеляційною скаргою Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Південноукраїнська атомна електрична станція" ДП НАЕК "Енергоатом" на рішення Господарського суду Одеської області від 05.10.2022 року на іншу дату, розгляд справи №916/734/22 за апеляційною скаргою Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Південноукраїнська атомна електрична станція" ДП НАЕК "Енергоатом" на рішення Господарського суду Одеської області від 05.10.2022 року призначено на: 20.02.2023 року об 11-00 год.

В судове засідання з`явились представники сторін, які підтримали доводи та вимоги, викладені письмово. Представник позивача підтримав доводи та вимоги, викладені в апеляційній скарзі, представник відповідача заперечував проти доводів скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змі.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.06.2021 між Державним підприємством Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Южно-українська атомна електрична станція (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «РАДОС СВ» укладено договір на постачання товару №53-123-13-21-06948.

Згідно з вказаним Договором Постачальник зобов`язується передати Покупцю, а Покупець приймає на себе зобов`язання прийняти і сплатити товар - код CPV 33730000-6 по ДК 021:2015 Офтальмологічні вироби та коригувальні лінзи (Засоби індивідуального захисту органів зору), (далі товар), у кількості, асортименті і цінам, зазначеним у Специфікації № 1 (Додаток до Договору № 1), що є невід`ємною частиною цього Договору. Рік виготовлення товару - не раніше 2020 року.

Відповідно до п.1.2. Договору Постачальник забезпечує виконання гарантійних зобов`язань відповідно до розділу 6 Договору.

Згідно з п. 1.3. Договору місцем виконання цього Договору, у тому числі (але не виключно) місцем постачання, виконання грошових зобов`язань, місцем нарахування та сплати штрафних санкцій, виконання будь-яких зобов`язань, пов`язаних з якістю та комплектністю, є місто Южноукраїнськ.

За умовами п.п. 2.1, 2.2. п. 2 Договору загальна вартість товару є твердою та складає:

разом: 166 250,50 грн. без ПДВ, крім того ПДВ 20 %: 33 250,10 грн. Всього з ПДВ: 199 500,60 грн. За даним Договором оплата відбувається на протязі 45 робочих днів після постачання товару згідно Специфікації №1 (Додаток до договору №1) та виконання Постачальником умов п.п.3.2, 6.1. цього Договору. Пеня за несвоєчасну оплату не нараховується.

Відповідно до п. 3.1. Договору постачання здійснюється з дати публікації Договору в системі ProZorro, але не пізніше 30.10.2021, на умовах - DDP м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, Южноукраїнське відділення ВП «Складське господарство», або ВП ЮУАЕС відповідно до Правил Інкотермс-2010, з обов`язковою присутністю представника Постачальника.

У п. 3.2. Договору з товаром Постачальник надає Покупцю:

- видаткову накладну (в трьох примірниках) з відображенням коду товару згідно з УКТ ЗЕД по-позиційно;

- електронну податкову накладну, оформлену та зареєстровану в ЄРПН у встановлену чинним законодавством порядку в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про довірчі послуги» у строки, визначені для реєстрації податкової накладної в ЄРПН;

- копії сертифікатів перевірки або експертизи типу, декларацій про відповідність, копій висновків Державної санітарно-епідеміологічної експертизи на товар або сировину з якої виготовляється товар.

Датою постачання є дата отримання товару на складі Вантажоодержувача з відміткою в накладній на відвантаження товару (п. 3.3. договору).

Згідно з п.п. 13.1. п. 13 договір вступає в силу з моменту підпису обома Сторонами, та скріплення печаткою боку Покупця і діє до 31.12.2022 включно, а в частині виконання Сторонами гарантійних зобов`язань - до повного їх виконання. Продовження строку дії Договору можливе до його закінчення, шляхом укладання відповідної Додаткової угоди.

У Специфікації №1, яка є Додатком №1 до Договору №53-123-13-21-0694 від 01.06.2021, визначено найменування, тип, технічні характеристики, ГОСТ, ТУ, ДСТУ, код товару згідно з УКТ ЗЕД, виробника, од. виміру, кількість, ціну без ПДВ.

На виконання умов договору відповідач поставив, а позивач прийняв товар на загальну суму всього з ПДВ 199 500, 60 грн., про що свідчить видаткова накладна №38 від 24.06.2021.

Також в матеріалах справи наявна податкова накладна №39 від 24.06.2021 на загальну суму коштів 199 500, 60 грн., в тому числі податок на додану вартість 33 250, 10 грн.

У листі від 24.06.2021 №1 відповідач повідомив позивача про те, що 24 червня згідно накладної №38 на умовах договору №53-123-13-21-06948 на адресу ВП «Южно українська АЕС» було здійснено постачання засобів індивідуального захисту на суму 199 500, 60 грн., а саме захисні окуляри, захисні маски, захисні щитки. Даний товар оподатковується за ставкою ПДВ 20% в сумі 33250, 10 грн., у зв`язку з тим, що ці ЗІЗ не відповідають всім критеріям постанови КМУ від 20.03.2020 №224 «Про затвердження переліку лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання, необхідних для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій корона вірусної хвороби COVID-19), які звільняються від сплати ввізного мита та операції ввезення яких на митну територію України звільняються від оподаткування податком на додану вартість». На даний товар не виконані умови Технічного регламенту засобів індивідуального захисту та не подано повідомлення до Державної служби з питань праці про введення в обіг засобів індивідуального захисту, стосовно яких не виконані вимоги технічних регламентів.

Листом за вих.№07/20846 від 02.12.2021 позивач, розглянувши претензію відповідача від 20.10.2021 №332, щодо оплати продукції за договором на постачання товару від 01.06.2021 №53-123-13-21-06948, повідомив останнього, що станом на 30.11.2021 податкова накладна, яка зареєстрована ТОВ «РАДОС СВ» в ЄРПН за №, не відпрацьована бухгалтерією ВП ЮУАЕС з причин порушення порядку заповнення податкових накладних, саме позиція бухгалтерії полягає в тому, що поставлений за договором товар повинен оподатковуватися за ставкою 0 % згідно Постанови КМУ від 20.03.2020 №224. Також, позивачем у листі зазначено, що відповідно до п. 2.2. Договору відсутність податкових накладних, складених належним чином, унеможливлює оплату за поставлений товар. Викладено прохання виправити виявлені невідповідності.

В подальшому позивач звернувся до суду з даним позовом про визнання недійсним договору №53-123-13-21-06948 від 01.06.2021 в частині нарахування ПДВ за товар, на який застосовується пільга, а саме на товар, вказаний в п.п. 1,2, 10-28 Специфікації №1 до Договору;

Оцінюючи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права, перевіривши дотримання судом норм процесуального права, в контексті встановлених обставин, судова колегія дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визнання правочину недійсним є одним з передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів осіб, а загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачені статтею 215 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 217 Цивільного кодексу України передбачено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Відповідно до ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Господарським кодексом України у статті 180 деталізовано істотні умови господарського договору.

Так, за приписами частин першої і третьої цієї статті зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Відповідно до ч. 5 ст. 180 Господарського кодексу України ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними.

Як встановлено господарським судом, між сторонами укладено Договір на постачання товару №53-123-13-21-06948 від 01.06.2021, умовами якого визначено загальну вартість товару зазначеного у Специфікації №1, яка є твердою та складає разом 199 500, 60 грн., в тому числі ПДВ 33 250, 10 грн.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Статтею 632 Цивільного кодексу України передбачено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Згідно із ст. 11 Закону України «Про ціни і ціноутворення» вільні ціни встановлюються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі товари, крім тих, щодо яких здійснюється державне регулювання цін.

Отже сторони на договірних засадах передбачають формування ціни за договором, що і було здійснено сторонами під час укладення договору.

За визначенням, викладеним у підпункті 14.1.178 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

Згідно з вимогами підпунктів "а" і "б" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання товарів/послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 Податкового кодексу України.

В силу положень пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню;

б) дата відвантаження товарів, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

За своєю правовою сутністю ПДВ є часткою новоствореної вартості та сплачується покупцем (замовником послуг).

З наведеного слідує, що хоча ПДВ й включається до ціни товару, однак не є умовою про ціну в розумінні цивільного та господарського законодавства, оскільки не може встановлюватися (погоджуватися чи змінюватися) сторонами за домовленістю, тобто у договірному порядку.

За своєю правовою сутністю ПДВ є часткою новоствореної вартості та сплачується покупцем (замовником послуг).

Приписи статті 217 Цивільного кодексу України регулюють питання щодо правової долі правочину, що має дефекти окремих його частин. При цьому закону може суперечити лише певна частина умов правочину, а інша - йому відповідати. Отже, за таких обставин не завжди доцільно визнавати правочин недійсним у цілому. Не призводить недійсність окремої частини правочину до недійсності інших його частин. Тому законодавець не встановлює недійсності правочину через недійсність окремої його частини, але лише за умови, якщо є підстави вважати, що правочин міг би бути вчинений без включення до нього цієї недійсної частини.

Зокрема, у випадку, що розглядається, можна припустити наявність Договору і без включення до нього умови щодо ПДВ. Хоча ПДВ й включається до ціни товару, однак не є умовою про ціну в розумінні цивільного та господарського законодавства, оскільки не може встановлюватися (погоджуватися чи змінюватися) сторонами за домовленістю, тобто у договірному порядку.

В обґрунтування наявності підстав для визнання недійсності договору в частині сплати ПДВ на окремі пункти специфікації №1 позивач посилається на те, що договір суперечить вимогам діючого законодавства, оскільки дані товари, а саме окуляри захисні (п.п.1,2 10-28 Специфікації №1 договору) включені в перелік товарів №224 Постанови КМУ, операції з ввезення яких на митну територію України та/або операції з постачання яких на митній території України звільняються від оподаткування на додану вартість.

Законом України від 30.03.2020 № 540 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набув чинності 02.04.2020, доповнено підрозділ 2 розділу ХХ ПК України пунктом 71, згідно з яким тимчасово, на період, що закінчується останнім календарним днем місяця, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), звільняються від оподаткування ПДВ операції з ввезення на митну територію України та/або операції з постачання на митній території України товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19), перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України. У разі здійснення операцій, звільнених відповідно до цього пункту, положення пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу та положення статті 199 цього Кодексу не застосовуються щодо таких операцій. Норми цього пункту застосовуються до операцій, здійснених починаючи з 17.03.2020.

У примітці 3 до Переліку товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, операції з ввезення яких на митну територію України та/або операції з постачання яких на митній території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість, який затверджений Постановою КМУ № 224 від 20.03.2020 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що для віднесення товарів, зазначених у розділі Медичні вироби, медичне обладнання та інші товари, що необхідні для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, до товарів, необхідних для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, операції з ввезення яких на митну територію України та/або операції з постачання яких на митній території України звільняються від оподаткування на додану вартість, повинно бути: подано декларацію про відповідність та нанесено на товар або на його упаковку, а також на супровідні документи, якщо такі документи передбачені відповідним технічним регламентом, знак відповідності технічним регламентам згідно з правилами та умовами його нанесення, визначеними у Технічному регламенті щодо медичних виробів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 2 жовтня 2013 р. № 753 (Офіційний вісник України, 2013 р., № 82, ст. 3046), Технічному регламенті щодо медичних виробів для діагностики in vitro, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 2 жовтня 2013 р. № 754 (Офіційний вісник України, 2013, № 82, ст. 3047), Технічному регламенті щодо активних медичних виробів, які імплантують, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 2 жовтня 2013 р. № 755 (Офіційний вісник України, 2013, № 82, ст. 3048), Технічному регламенті засобів індивідуального захисту, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 27 серпня 2008 № 761 (Офіційний вісник України, 2008, № 66, ст. 2216); або подано повідомлення Міністерства охорони здоров`я про введення в обіг та/або експлуатацію медичних виробів (медичних виробів для діагностики in vitro, активних медичних виробів, які імплантують), стосовно яких не виконані вимоги технічних регламентів, або повідомлення Державної служби з питань праці про введення в обіг засобів індивідуального захисту, стосовно яких не виконані вимоги технічних регламентів.

При цьому, відповідно до приміток до Переліку (в редакції, діючій на момент укладення Договору та здійснення операції з купівлі-продажу товарів за ним), в яких роз`яснено порядок його застосування - визначення відповідності товарів наведеному переліку, було визначено, що:

1. Коди згідно з УКТЗЕД наводяться у цьому переліку довідково. Основною підставою для звільнення від оподаткування податком на додану вартість та від сплати ввізного мита товарів, що ввозяться на митну територію України, є відповідність таких товарів назві товару (медичного виробу, основного компонента), міжнародному непатентованому найменуванню (назві) лікарського засобу, які зазначені в переліку.

2. Для цілей цього переліку:

1) медичні вироби означають медичні вироби, активні медичні вироби у значенні, наведеному в Технічному регламенті щодо медичних виробів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2013 № 753, Технічному регламенті щодо медичних виробів для діагностики in vitro, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2013 № 754, Технічному регламенті щодо активних медичних виробів, які імплантують, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2013 № 755;

2) термін "засоби індивідуального захисту" вживається у значенні, наведеному в Технічному регламенті засобів індивідуального захисту, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 27.08.2008 № 761 або Технічному регламенті щодо медичних виробів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2013 № 753.

Відповідно до Постанови КМУ № 1184 від 30.12.2015 «Про затвердження форми, опису знака відповідності технічним регламентам, правил та умов його нанесення» знак відповідності технічним регламентам наноситься на продукцію або на її табличку з технічними даними таким чином, щоб він був видимим, розбірливим і незмивним. У разі коли це є неможливим або невиправданим через характер продукції, знак відповідності наноситься на пакування та на супровідні документи, якщо такі документи передбачені відповідним технічним регламентом.

Відповідно до п. 31 Технічного регламенту щодо медичних виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2013 №753, будь-який виробник, який під власним іменем вводить медичні вироби в обіг, згідно з процедурами, зазначеними у пунктах 18 і 19 цього Технічного регламенту, а також будь-яка інша фізична особа - підприємець або юридична особа, яка провадить діяльність, зазначену в пунктах 27-30 цього Технічного регламенту, зобов`язана повідомити Держлікслужбі щодо свого місцезнаходження і надати перелік та опис відповідних виробів.

Якщо виробник, який під власним іменем вводить в обіг медичні вироби, зазначені в абзаці першому цього пункту, не є резидентом України, він зобов`язаний призначити одного уповноваженого представника, відповідального за введення в обіг цих виробів на ринку України. Такий представник зобов`язаний повідомити Держлікслужбі щодо свого місцезнаходження і надати перелік та опис відповідних виробів.

Відповідно до п. 23 Технічного регламенту щодо медичних виробів для діагностики in vitro, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2013 №754, виробник, який під своїм найменуванням вводить в обіг вироби, повідомляє Держлікслужбі: своє місцезнаходження; відомості про реагенти, реагентні продукти, калібратори, контрольні матеріали та про будь-які істотні зміни, включаючи припинення введення в обіг; щодо виробів, зазначених у додатку 2, та виробів для самоконтролю - дані, що необхідні для ідентифікації таких виробів, аналітичні та в разі потреби діагностичні параметри відповідно до пункту 3 додатка 1, результати оцінки характеристик згідно з додатком 8, інформацію про видані сертифікати та про будь-які істотні зміни, включаючи припинення введення в обіг.

У разі коли виробник, який вводить в обіг вироби під своїм найменуванням, не є резидентом України, інформація подається Держлікслужбі уповноваженим представником, якого він призначає.

Держлікслужба на підставі отриманої від виробників або їх уповноважених представників інформації забезпечує ведення Реєстру осіб, відповідальних за введення медичних виробів в обіг.

Отже, віднесення товарів, зазначених у розділі "Медичні вироби, медичне обладнання та інші товари, що необхідні для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" до Переліку товарів, необхідних для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, операції з постачання яких на митній території України звільняються від оподаткування на додану вартість, пов`язано з наявністю однієї з таких умов: поданням декларації про відповідність та нанесення на відповідний товар або на його упаковку, а також на супровідні документи, якщо такі документи передбачені відповідним технічним регламентом, знак відповідності технічним регламентам згідно з правилами та умовами його нанесення, визначеними у Технічному регламенті щодо медичних виробів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2013 № 753, Технічному регламенті щодо медичних виробів для діагностики in vitro, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2013 № 754, Технічному регламенті щодо активних медичних виробів, які імплантують, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2013 № 755, Технічному регламенті засобів індивідуального захисту, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 27.08.2008 № 761, або подання повідомлення Міністерства охорони здоров`я про введення в обіг та/або експлуатацію медичних виробів (медичних виробів для діагностики in vitro, активних медичних виробів, які імплантують), стосовно яких не виконані вимоги технічних регламентів, або повідомлення Державної служби з питань праці про введення в обіг засобів індивідуального захисту, стосовно яких не виконані вимоги технічних регламентів.

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено апеляційним господарським судом, в матеріалах справи відсутні докази наявності однієї із визначених в п. 3 Примітки до Переліку умови для віднесення поставлених за Договором товарів до товарів, необхідних для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, операції з постачання яких на митній території України звільняються від оподаткування на додану вартість, а саме: подання відповідної декларації про відповідність з нанесення у визначеному порядку знаку відповідності технічним регламентам та/або повідомлення Міністерства охорони здоров`я про введення в обіг спірних товарів.

За таких обставин не підлягає застосуванню при здійсненні спірної операції купівлі-продажу товарів за Договором положень п. 71 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України (в редакції, діючій на момент укладення Договору), тобто, виключає можливість звільнення від сплати податку на додану вартість, адже відсутня така умова як здійснення операції з постачання на митній території України товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19), перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України.

Відсутність декларації про відповідність, в якій зазначено про відповідність об`єкта декларації одному з наступних технічних регламентів - Технічному регламенті щодо медичних виробів, Технічному регламенту щодо медичних виробів для діагностики in vitro, Технічному регламенті щодо активних медичних виробів, які імплантують, Технічному регламенту засобів індивідуального захисту та повідомлення Міністерства охорони здоров`я про введення в обіг та/або експлуатацію медичних виробів (медичних виробів для діагностики in vitro, активних медичних виробів, які імплантують), стосовно яких не виконані вимоги технічних регламентів, на поставлений відповідачем позивачу товар у відповідності до положень примітки 3 до Постанови КМУ № 224 від 20 березня 2020 року свідчить про відсутність підстав для звільнення операцій з поставки даного товару від оподаткування податком на додану вартість.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Допустимість доказів має загальний і спеціальний характер. Загальний характер полягає у тому, що незалежно від категорії справ слід дотримуватися вимоги щодо отримання інформації з визначених законом засобів доказування з додержанням порядку збирання, подання і дослідження доказів. Спеціальний характер полягає в обов`язковості певних засобів доказування для окремих категорій справ чи заборона використання деяких з них для підтвердження конкретних обставин справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 Господарського процесуального кодексу України).

Принцип належності доказів полягає в тому, що господарський суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи.

Враховуючи вищевикладене, а також відсутність в матеріалах справи декларації відповідності технічним регламентам, або повідомлення Міністерства охорони здоров`я про введення в обіг та/або експлуатацію медичних виробів, або повідомлення Державної служби з питань праці про введення в обіг засобів індивідуального захисту, стосовно яких не виконані вимоги технічних регламентів, на товар, до вартості якого включено ПДВ, що поставлений відповідачем за видатковою накладною №38 від 24.06.2021, а саме на товари зазначені у п. 1, 2, 10-28 видаткової накладної №38 від 24.06.2021, у зв`язку з чим відсутнє порушення відповідачем вимог пункту 71 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України і Постанови № 224 у частині включення суми ПДВ до вартості товару, що, у свою чергу, свідчить про відсутність правових підстав для визнання Договору недійсним у спірній частині.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №910/12764/20, який на підставі ч. 4 ст. 236 ГПК України враховується господарським судом при вирішенні спору у даній справі.

При цьому, за результатами перегляду справи №910/12764/20 в касаційному порядку об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, враховуючи наведене у розділі 8 цієї постанови, відступила від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 08.04.2021 зі справи № 922/2439/20 щодо неможливості визнання недійсним частини договору стосовно визначення ПДВ (з посиланням на те, що включення в оплату ПДВ містить ціну розрахункової одиниці вартості товару, тобто є істотною умовою договору).

Доводи апелянта судовою колегією до уваги не приймаються, як такі, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи.

За таких обставин, судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду погоджується з висновками місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позову Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Південноукраїнська атомна електрична станція про визнання недійсним договору №53-123-13-21-06948 від 01.06.2021 в частині нарахування ПДВ за товар на який застосовується пільга, а саме вказаний в п.п. 1,2, 10-28 Специфікації №1 до договору.

Рішення Господарського суду Одеської області від 05.10.2022 року у справі №916/734/22 в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу апелянтом не оскаржується, у зв`язку з чим відповідно до вимог ст.269 Господарського процесуального кодексу України, не переглядається.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

Апелянтом не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідно до норм чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції, в зв`язку з чим колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

За таких обставин, апеляційна скарга Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Південноукраїнська атомна електрична станція" ДП НАЕК "Енергоатом" на рішення Господарського суду Одеської області від 05.10.2022 року у справі №916/734/22 задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Одеської області від 05.10.2022 року у справі №916/734/22 залишається без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Південноукраїнська атомна електрична станція" ДП НАЕК "Енергоатом" на рішення Господарського суду Одеської області від 05.10.2022 року у справі №916/734/22 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 05.10.2022 року у справі №916/734/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбаченими статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 23.02.2023 року.

Головуючий суддя: Н.М. Принцевська

Судді: Г.І. Діброва

С.І. Колоколов