ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________РІШЕННЯ
"24" лютого 2023 р. м. Одеса Справа № 916/3315/22
Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,
при секретарі судового засідання Дюльгер С.В.,
розглядаючи справу № 916/3315/22
про стягнення 9 381,24 грн;
представники сторін:
від позивача Поливода О.С.,
від відповідача не з`явився,
Позивач, Акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Одеської філії Акціонерного товариства «Укртелеком», звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Іванівської селищної ради Одеської області про стягнення 9 381,24 грн заборгованості по відшкодуванню вартості телекомунікаційних послуг, наданих позивачем пільговим категоріям громадян Іванівської об`єднаної громади за період з 01.01.2021 по 31.08.2022.
Ухвалою від 19.12.2022 прийнято позовну заяву (вх. № 3426/22 від 08.12.2022) Акціонерного товариства «Укртелеком» до розгляду, відкрито провадження у справі № 916/3315/22, яку ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, судове засідання призначено на 18.01.2023, запропоновано сторонам подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.
06.01.2023 за вх. № 461/23 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив.
09.01.2023 за вх. № 698/23 від відповідача до суду надійшов відзив.
Судове засідання, призначене на 18.01.2023, не відбулось у зв`язку із перебуванням судді Волкова Р.В. на лікарняному.
Ухвалою від 25.01.2023 повідомлено сторін про те, що судове засідання відбудеться 13.02.2023.
Протокольною ухвалою від 13.02.2023 суд, після стадії дослідження доказів, оголосив перерву в засіданні до 24.02.2023.
23.02.2023 до суду надійшли письмові пояснення представника позивача.
24.02.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Стислий виклад позицій та доводів учасників справи.
У позовній заяві позивач, посилаючись на норми Законів України «Про телекомунікації», «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу», «Про жертви нацистських переслідувань», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний статус», «Про охорону дитинства», вказує, що українським законодавством встановлено право фізичних осіб, які мають визначений вказаними вище законами соціальний статус, на отримання послуг зв`язку на пільгових умовах (з частковою оплатою їх вартості або безкоштовно), та обов`язок Акціонерного товариства «Укртелеком» як оператора телекомунікацій надавати такі послуги з урахуванням встановлених чинним законодавством пільг.
Зазначає, що неухильно дотримувався вимог чинного законодавства України та на виконання покладених на нього зобов`язань у період з 01.01.2021 р. по 31.08.2022 р. виконував вимоги законодавства щодо надання послуг на пільгових умовах відповідним категоріям громадян Іванівської об`єднаної громади Одеської області.
Звертає увагу, що для забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою згідно із законами України, отримують пільги (далі - пільговики) в Україні створено Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги (далі - Реєстр).
Відзначає, що задля забезпечення правильного звіряння розрахунків видатків з інформацією, що міститься в Реєстрі, АТ «Укртелеком» паралельно із наданням документів до Іванівської селищної ради Одеської області подавало ідентичні дані до Управління соціального захисту населення Березівської районної державної адміністрації. Однак, Березівською районною державною адміністрацією Одеської області було повідомлено про неможливість проведення будь-яких фінансових операцій із відшкодування послуг зв`язку, адже видатки у вигляді субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на відшкодування наданих пільг окремим категоріям громадян на послуги зв`язку відповідно до діючого законодавства не передбачені. Березівською РДА неодноразово було запропоновано АТ «Укртелеком» звертатися до уповноважених органів Іванівської СР.
Однак, як зазначає позивач, попри свої обов`язки, Іванівська селищна ради Одеської області звіряння інформації, що міститься в Реєстрі, не здійснила та не відшкодувала вартість послуг, у зв`язку з чим за відповідачем обліковується заборгованість в розмірі 9 381,24 грн за період з 01.01.2021 по 31.08.2022.
Додатково позивач, виходячи із системного аналізу положень Бюджетного кодексу України, Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", відзначає, що саме представницький орган місцевого самоврядування є відповідальним за забезпечення здійснення видатків на пільги з послуг зв`язку з бюджету місцевого самоврядування. Зауважує, що саме Іванівська селищна рада Одеської області відповідальна за затвердження та забезпечення здійснення видатків на відшкодування підприємствам-надавачам послуг витрат, пов`язаних з наданням окремим категоріям громадян пільг з оплати послуг зв`язку.
У відзиві відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що Іванівська селищна рада Одеської області є органом місцевого самоврядування, який не відноситься до уповноважених органів та не має доступу до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги. Вважає, що питання стосовно обліку пільговиків, розрахунку розміру пільг та їх виплати, а також звіряння розрахунків видатків організацій надавачів послуг з інформацією, що міститься в Реєстрі за період з 01.01.2021 року по 31.08.2022 року, відноситься виключно до компетенції Управління соціального захисту населення Березівської районної державної адміністрації, тому що саме цей структурний підрозділ з питань соціального захисту має забезпечувати реалізацію державної політики у сфері соціального захисту для населення, яке проживає на території Березівського району у спірний період, а тому саме через нього держава діяла у спірних правовідносинах, та саме воно було зобов`язане проводити розрахунки з позивачем як організацією - надавачем послуг зв`язку за надані особам, які мають пільги з їх оплати, послуги.
Додатково вказує, що незалежно від джерела фінансування видатків на пільги з послуг зв`язку, розрахунки за надані позивачем телекомунікаційні послуги пільговим категоріям громадян повинні проводитись не Іванівською селищною радою, а саме Управлінням соціального захисту населення Березівської районної державної адміністрації, а тому відповідачем в даній справі, на переконання Іванівської сільради, має бути Управління соціального захисту населення Березівської районної державної адміністрації.
Крім того, у відзиві відповідач просив розглядати справу без його участі.
У відповіді на відзив позивач, наряду з подібними аргументами, які містяться у позовній заяві, додатково зазначив, що Управління соціального захисту населення Березівської районної державної адміністрації забезпечує ведення Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги. Разом з тим, Управління соціального захисту населення Березівської районної державної адміністрації не має обов`язку здійснювати розрахунки із підприємствами-надавачами послуг за надані пільги у оскаржуваному періоді. А твердження відповідача з цього приводу є виключно висновком самого відповідача, який не має посилання на діючі нормативно-правові акти.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Відповідно до статті 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 № 2017-III виключно законами України визначаються: мінімальний розмір заробітної плати; мінімальний розмір пенсії за віком; неоподатковуваний мінімум доходів громадян; величина порогу індексації грошових доходів громадян; пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв`язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності. Органи місцевого самоврядування при розробці та реалізації місцевих соціально-економічних програм можуть передбачати додаткові соціальні гарантії за рахунок коштів місцевих бюджетів.
Право окремих категорій громадян на пільги з оплати телекомунікаційних послуг встановлено Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Законом України «Про жертви нацистських переслідувань», Законом України «Про охорону дитинства», Законом України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист».
Згідно із частиною третьою статті 63 Закону України «Про телекомунікації» від 18.11.2003 № 1280-IV телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.
Пунктом 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 № 295 визначено, що установлені законами пільги з оплати послуг надаються споживачеві відповідно до законодавства за місцем його проживання з дня пред`явлення ним документа, що підтверджує право на пільги.
Отже, Публічне акціонерне товариство Укртелеком є оператором телекомунікацій, який надає телекомунікаційні послуги споживачам відповідно до вимог Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України «Про телекомунікації», Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 11.04.2012.
Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу» від 22.10.93, Законом України «Про жертви нацистських переслідувань» від 23.03.2000, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.91, Законом України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний статус» від 24.03.98 та Законом України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 встановлені пільги з оплати за послуги зв`язку для категорій осіб, визначених цими законами.
Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.
Статтею 174 Господарського кодексу України передбачено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, безпосередньо із закону або іншого нормативно - правового акта, що регулює господарську діяльність.
Відповідно до статті 178 Господарського кодексу України та статті 633 Цивільного кодексу України договір про надання телекомунікаційних послуг є публічним, оператор, провайдер телекомунікацій зобов`язаний здійснювати надання послуг зв`язку кожному, хто до нього звертається на законних підставах, не має права відмовити у наданні послуг за наявності у нього такої можливості або надавати перевагу одному споживачеві перед іншими щодо укладення публічного договору, крім випадків, передбачених законодавством.
Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Отже, вищенаведеними нормами чинного законодавства встановлено право фізичних осіб, які мають визначений вказаними вище законами соціальний статус, на отримання послуг зв`язку на пільгових умовах (з частковою оплатою їх вартості або безкоштовно), та обов`язок Позивача - оператора телекомунікацій, надавати такі послуги з урахуванням встановлених чинним законодавством пільг.
Відповідно до частини другої статті 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» надання державних соціальних гарантій є обов`язковим для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Для забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою згідно із законами України, отримують пільги в Україні створено Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги.
Реєстр складається з баз даних Міністерства соціальної політики України, Міністерства соціальної політики Автономної Республіки Крим, структурних підрозділів з питань соціального захисту населення обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві та м. Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад.
Згідно із пунктом 20-4 частини першої статті 91 Бюджетного кодексу України пільги з послуг зв`язку віднесені до видатків місцевих бюджетів, що можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів.
З прийняттям Закону України від 16.04.2020 № 562-IX "Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад», розпоряджень Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 року щодо визначення адміністративних центрів та затвердження територій громад областей, Постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-IX "Про утворення та ліквідацію районів" та з проведенням у жовтні 2020 році перших місцевих виборів депутатів сільських, селищних, міських рад і відповідних сільських, селищних, міських голів територіальних громад, території яких затверджені Кабінетом Міністрів України на підставі Закону № 562-IX, в Україні фактично завершилась адміністративно-територіальна реформа, метою якої було передача від органів виконавчої влади органам місцевого самоврядування значної частини повноважень, ресурсів та відповідальності.
З метою приведення у відповідність положень бюджетного законодавства у зв`язку із завершенням адміністративно-територіальної реформи, Законами України від 17.09.2020 № 907-Х та від 15.12.2020 № 1081-IX "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України" внесено зміни в частині функціонування бюджетної системи України.
Згідно зі статтею 5 Бюджетного кодексу України бюджетна система України складається з державного бюджету та місцевих бюджетів. До місцевих бюджетів відносяться бюджет Автономної Республіки Крим, обласні бюджети, районні бюджети та бюджети місцевого самоврядування.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 7 Бюджетного кодексу України одним із принципів, на якому ґрунтується бюджетна система України, є принцип самостійності, згідно з яким Державний бюджет України та місцеві бюджети є самостійними. Держава коштами державного бюджету не несе відповідальності за бюджетні зобов`язання органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування. Органи влади Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування коштами відповідних місцевих бюджетів не несуть відповідальності за бюджетні зобов`язання одне одного, а також за бюджетні зобов`язання держави. Самостійність бюджетів забезпечується закріпленням за ними відповідних джерел доходів бюджету, правом відповідних органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування визначати напрями використання бюджетних коштів відповідно до законодавства України, правом Верховної Ради Автономної Республіки Крим та відповідних місцевих рад самостійно і незалежно одне від одного розглядати та затверджувати відповідні місцеві бюджети.
З 01.01.2021, згідно з Законами України від 17.09.2020 № 907-IX та від 15.12.2020 № 1081-IX, розмежовано склад доходів загального фонду бюджетів сільських, селищних, міських територіальних громад (ст. 64 БК України) та склад доходів загального фонду районних бюджетів (ст. 64-1 БК України).
В результаті таких змін територіальні громади отримали фінансову незалежність від районів та перейшли на прямі міжбюджетні відносини з державним бюджетом.
Згідно зі схваленої розпорядженням Кабінету Міністрів України від 01.04.2014 № 333-р Концепції реформування місцевого самоврядування та територіальної організації влади в Україні, адміністративно-територіальною одиницею базового рівня є громади.
Відповідно до принципу субсидіарності бюджетної системи України, розподіл видів видатків між державним бюджетом та місцевими бюджетами, а також між місцевими бюджетами ґрунтується на необхідності максимально можливого наближення надання публічних послуг до їх безпосереднього споживача (п. 7 ч. 1 ст. 7 БК України).
Забезпечення надання публічних послуг жителям територіальної громади покладається на представницький орган місцевого самоврядування територіальної громади.
Відповідно до Закону України "Про добровільне об`єднання територіальних громад" від 05.02.2015 № 157-VIII представницьким органом місцевого самоврядування об`єднаної територіальної громади є сільська, селищна, міська рада, розміщена в адміністративному центрі об`єднаної територіальної громади.
Згідно із розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 № 720-р "Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Одеської області" до складу території Іванівської територіальної громади увійшли Іванівська, Баранівська, Білчанська, Бузинівська, Северинівська громади.
Представницьким органом Іванівської об`єднаної громади Одеської області є Іванівська селищна рада Одеської області.
Згідно зі статтею 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.97 № 280/97-ВР сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Відповідно до частини другої статті 60 Закону N 280/97-ВР територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти.
Органи місцевого самоврядування в селах, селищах, містах, районах у містах (у разі їх створення) самостійно складають та схвалюють прогнози відповідних місцевих бюджетів, розробляють, затверджують і виконують відповідні місцеві бюджети згідно з Бюджетним кодексом України (ст. 61 Закону № 280/97-ВР).
Відповідно до ст. 62 Закону № 280/97-ВР держава гарантує органам місцевого самоврядування доходну базу, достатню для забезпечення населення послугами на рівні мінімальних соціальних потреб.
Здійснення повноважень місцевого самоврядування на рівні мінімальних соціальних потреб, який гарантується державою, забезпечує мінімальний бюджет місцевого самоврядування (ст. 1 Закону N 280/97-ВР).
Видатки, які здійснюються органами місцевого самоврядування на потреби територіальних громад, їх розмір і цільове спрямування визначаються відповідними рішеннями про місцевий бюджет (ст. 64 Закону № 280/97-ВР).
Відповідно до частини четвертої статті 20 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" розробка та виконання Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та місцевих бюджетів здійснюються на підставі пріоритетності фінансування видатків для забезпечення надання державних соціальних гарантій.
Згідно із пунктом 23 частини першої статті 26 Закону № 280/97-ВР розгляд прогнозу місцевого бюджету, затвердження місцевого бюджету, внесення змін до нього; затвердження звіту про виконання відповідного бюджету вирішується виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.
Відповідно до пункту 3 частини другої статті 22 Бюджетного кодексу України за бюджетними призначеннями, визначеними іншими рішеннями про місцеві бюджети головними розпорядниками бюджетних коштів можуть бути виключно - місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників.
Згідно із статтею 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.
Таким чином, саме Іванівська селищна рада Одеської області відповідальна за затвердження та забезпечення здійснення видатків на відшкодування підприємствам - надавачам послуг витрат, пов`язаних з наданням окремим категоріям громадян пільг з оплати послуг зв`язку. Адже внаслідок віднесення Бюджетним кодексом України з 01.01.2017 витрат на пільги з послуг зв`язку до видатків місцевих бюджетів Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова від 21.06.2017 № 426 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 року № 256, якою з Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету були виключені пільги з послуг зв`язку з переліку видатків місцевих бюджетів, які фінансуються за рахунок субвенцій з державного бюджету.
З огляду на вищевикладене, розпорядником коштів бюджетного фінансування соціальних пільг в Іванівській сільській територіальній громаді на момент надання послуг пільговим категоріям громадян (з 01.01.2021 по 31.08.2022) була Іванівська селищна рада Одеської області, а отже, на підставі зазначених вище норм законодавства, відшкодування витрат, понесених АТ «Укртелеком» внаслідок надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян Іванівської селищної територіальної громади, має здійснюватися Відповідачем за рахунок коштів місцевих бюджетів.
Позивачем у спірний період (з 01.01.2021 по 31.08.2022) були надані послуги зв`язку на пільгових умовах населенню на суму 9 381,24 грн, що підтверджується Розрахунками видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг (із зазначенням ідентифікаційних даних осіб, які користуються пільгами та їх категорій), а саме: у січні-травні 2021 р. на суму 2 650,02 грн; у червні 2021 р. на суму 442,41 грн; у липні 2021 р. на суму 487,19 грн; у серпні 2021 р. на суму 454,45 грн; у вересні 2021 р. на суму 407,35 грн; у жовтні 2021 р. на суму 405,99 грн; у листопаді 2021 р. на суму 405,99 грн; у грудні 2021 р. на суму 365,39 грн; у січні 2022 р. на суму 476,93 грн; у лютому 2022 р. на суму 476,93 грн; у березні 2022 р. на суму 476,93 грн; у квітні 2022 р. на суму 476,93 грн; у травні 2022 р. на суму 476,93 грн; у червні 2022 р. на суму476,93 грн; у липні 2022 р. на суму476,93 грн; у серпні 2022 р. на суму 423,94.
Докази відшкодування відповідачем вартості телекомунікаційних послуг, які надавались позивачем на пільгових умовах за період з 01.01.2021 по 31.08.2022 на суму 9 381,24 грн в матеріалах справи відсутні. При цьому, самим відповідачем не заперечувався факт надання позивачем вказаних послуг.
Матеріалами справи підтверджується, що Позивач надсилав Відповідачу розрахунки видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг з оплати послуг зв`язку для звіряння з інформацією, що міститься в Реєстрі та для отримання компенсації вартості послуг зв`язку, наданих пільговим категоріям громадян. Окрім Розрахунків видатків Відповідачу щомісяця направлялись супровідні листи та акти звіряння розрахунків за надані пільговим категоріям населення послуги зв`язку, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями листів з доказами їх направлення та вручення. Ці ж самі дані надсилалися Позивачем і до Управління соціального захисту населення Березівської районної державної адміністрації.
У відповідності до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до п.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з ч.ч.1-2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з Відповідача заборгованості за період з 01.01.2021 по 31.08.2022 на суму 9 381,24 грн підлягають задоволенню у повному обсязі, як обґрунтовані, підтверджені належними доказами та наявними матеріалами справи.
На підставі ст. 129 ГПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено у судовому засіданні 24 лютого 2023 р. Повний текст рішення складено та підписано 01 березня 2023 р.

Суддя Р.В. Волков