ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" лютого 2023 р.м. Одеса Справа № 916/1828/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.

при секретарі судового засідання Гутниковій О.С.

розглянувши справу №916/1828/22

За позовом: Державного підприємства „Морський торговельний порт Усть-Дунайськ (68355, Одеська обл., Кілійський район, м. Вилкове, вул. Придунайська, буд. 2; )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Зерновий термінал Кілія (65020, м. Одеса, вул. Спиридонівська, 31, оф. 2; )

За участю у справі в якості третьої особи, яка на заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Фонд державного майна України (01133, м. Київ, вул. Генерала Азмазова, буд. 18/9; )

Про зобов`язання вчинити певні дії

Представники:

від позивача- Колесніченко Б.В. адвокат

від відповідача Петрова А.М. адвокат

від 3-ї особи Пономаренко В.С., самопредставництво

Встановив: Державне підприємство „Морський торговельний порт Усть-Дунайськ звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю „Зерновий термінал Кілія, у якій просить суд усунути перешкоди у користуванні Державним підприємством „Морський торговельний порт Усть-Дунайськ частиною земельної ділянки під некапітальною спорудою: ангар, літерований літер „Ч, орієнтовною площею 522,8 кв.м, що знаходиться на території земельної ділянки за адресою Одеська обл., Кілійський район, місто Кілія, вул. Портова, 4, загальною площею 4.366 га, кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0041, шляхом звільнення самовільної зайнятої Товариством з обмеженою відповідальністю „Зерновий термінал Кілія частини земельної ділянки під некапітальною спорудою: ангар, літерований літер „Ч, орієнтовною площею 522,8 кв.м, що знаходиться на території земельної ділянки за адресою Одеська обл., Кілійський район, місто Кілія, вул. Портова, 4, загальною площею 4.366 га, кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0041, та знесення за рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю „Зерновий термінал Кілія розташованої на зазначеній частині земельної ділянки некапітальної споруди (ангар, літерований літер „Ч, орієнтовною площею 522,8 кв.м).

Ухвалою господарського суду Одеської області від 08.08.2022р. прийнято позовну заяву Державного підприємства „Морський торговельний порт Усть-Дунайськ до розгляду та відкрито провадження у справі №916/1828/22. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка на заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Фонд державного майна України (01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 18/9; ). Підготовче засідання у справі призначено на "12" вересня 2022 р. о 10:20. Запропоновано відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст.165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Запропоновано залученій третій особі, відповідно до ст. 168 ГПК України надати пояснення щодо позову протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 12.09.2022р. о 10:20.

01.09.2022р. до суду третьою особою були надані пояснення по справі. (а.с. 87, т.1).

12.09.2022р. до суду відповідачем було надано відзив. (а.с. 106, т.1).

12.09.2022р. судом було оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 05.10.2022р. о 10:00.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.09.2022р. повідомлено позивача по справі №916/1828/22: Державне підприємство „Морський торговельний порт Усть-Дунайськ про судове засідання, яке відбудеться "5" жовтня 2022р. о 10:00.

22.09.2022р. до суду позивачем було надано відповідь на відзив. (а.с. 1, т2).

04.10.2022р. до суду відповідачем було надано додаткові пояснення по справі щодо окремих питань (а.с. 32, т.2).

05.10.2022р. до суду позивачем було надано клопотання про відмову у прийнятті доказів. (а.с. 81, т.2).

05.10.2022р. до суду позивачем було надано клопотання про прийняття доказів. (а.с. 84, т.2).

У судовому засіданні 05.10.2022р. судом було оголошено протокольну ухвалу про поновлення строків на подання додаткових документів, які позивач не подав із позовною заявою. Також судом було залишено без задоволення клопотання позивача щодо відмови в поновленні строку та залученні додаткових документів.

05.10.2022р. судом було оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 31.10.2022р. о 10:45.

25.10.2022р. до суду відповідачем були надані письмові пояснення з урахуванням відповіді на відзив. (а.с. 100, т.2).

31.10.2022р. до суду позивачем було надано письмову позицію на письмову позицію відповідача. (а.с. 123, т.2).

Ухвалою господарського суду Одеської області від 31.10.2022р. закрито підготовче провадження по справі №916/1828/22. Призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні на "28" листопада 2022 р. о 09:30. Викликано учасників справи у судове засідання, призначене на 28.11.2022р. о 09:30.

28.11.2022р. судове засідання не відбулось через відсутність електропостачання в приміщенні суду.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 29.11.2022р. призначено розгляд справи №916/1828/22 по суті на "21" грудня 2022 р. о 14:00. Викликано учасників справи у судове засідання, призначене на 21.12.2022р. о 14:00.

21.12.2022р. судове засідання не відбулось у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одеса та Одеській області повітряної тривоги.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 22.12.2022р. призначено розгляд справи №916/1828/22 по суті на "08" лютого 2023 р. о 12:00. Викликано учасників справи у судове засідання, призначене на 08.02.2023р. о 12:00.

08.02.2023р. судом було оголошено перерву по справі до 21.02.2023р. о 12:30.

Позивач повністю підтримує заявлені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.

Відповідач заперечує проти заявлених позовних вимог позивача.

Надаючи пояснення, третьою особою було зазначено суду, що вона підтримує позовні вимоги позивача у даній справі.

У судовому засіданні 21.02.2023 року судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено 28.02.2023р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, а також третьої особи за час розгляду справи, суд встановив.

В обґрунтування поданого позову позивачем було зазначено суду, що позивач, у відповідності до державного акту на право постійного користування землею, виданого Кілійською міською Радою народних депутатів Кілійського району Одеської області 05.02.2004, є землекористувачем земельної ділянки загальною площею 4.366 га, розташованою за адресою: місто Кілія, вулиця Портова (вул.Желєзнякова).

Земельна ділянка має кадастровий номер :02:001:0041, що підтверджується інформаційною довідкою Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 05.01.22. Відтак, у позивача наявне право користування земельною ділянкою площею 4.366 га для експлуатації та обслуговування Кілійського грузового портового порту, надалі - Портовий пункт «Кілія».

Позивачем було звернуто увагу суду, що на момент подання позову право користування позивача є чинним, ніким не скасованим, тобто позивач є належним землекористувачем зазначеної земельної ділянки.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач незаконно та за відсутності на те правових підстав розмістив та користується тимчасовою спорудою на земельній ділянці, яка перебуває у користуванні позивача. Дані щодо реєстрації права власності на нерухоме майно, власником якого є відповідач, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні, що підтверджується даними інформаційної довідки від 25.09.21 №276689450.

Позивачем було зазначено суду, що рішенням господарського суду в Одеській області від 24.11.21 у справі №916/2514/21, яке набрало законної сили, встановлено, що споруди зернопереробного комплексу літ. «Ц» та ангар літ. «Ч», розташовані на території порто-пункту Кілія ДП «МТП Усть- Дунайськ», за адресою Одеська обл., Кілійський р-н, м. Кілія, вул. Портова (Железнякова),4, не відносяться до капітальних споруд.

Також позивачем було зазначено суду, по справі №916/2514/21 встановлено факти, що відповідач є власником ангару, який літерований літер «Ч», орієнтовною площею 522,8 кв.м, що має ознаки некапітальної споруди, що розташована на території земельної ділянки, яка знаходиться у користуванні позивача, без оформлених правовідносин з позивачем чи Фондом державного майна України.

Позивачем було зазначено суду, що між позивачем та відповідачем відсутні правовідносини, які регулюються розміщення зазначеної споруди на території земельної ділянки позивача. Право на зведення (будівництво) чи розміщення вказаних об`єктів на вказаній території позивач на користь відповідача не надав, будь-які земельні правовідносини, що свідчать про право відповідача користуватися частиною земельної ділянки, яка знаходиться у користуванні позивача, відсутні.

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях листом від 06.08.21 вих. №10-06-03687 підтвердило відсутність правовідносин між відповідачем та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об`єктами державної власності, що належать до сфери його управління.

Позовні вимоги Державного підприємства „Морський торговельний порт Усть-Дунайськ обґрунтовано тим, що відповідач незаконно та за відсутності на те правових підстав розмістив та користуються тимчасовою спорудою на земельній ділянці, яка перебуває у користуванні позивача, та направлено на усунення перешкоди у користуванні позивачем частиною земельної ділянки під некапітальною спорудою, шляхом звільнення самовільної зайнятої відповідачем частини земельної ділянки під некапітальною спорудою, та знесення за рахунок відповідача розташованої на зазначеній частині земельної ділянки некапітальної споруди.

Надаючи пояснення по справі, третьою особою було зазначено суду, що позивач є постійним землекористувачем земельної ділянки, право користування є чинним та не оспорюється. Було зазначено суду, що під час розгляду справи №916/2514/21 були встановлені обставини, які вказують на порушення прав позивача, як користувача земельної ділянки, через розміщення на земельній ділянці некапітальної споруди відповідача. За поясненнями третьої особи, матеріали справи не містять доказів, що б свідчили про наявність у відповідача права користування частиною земельної ділянки.

Відповідно до наданого відзиву, відповідачем було зазначено суду, що позивач та відповідач є співвласниками та співкористувачами різних технологічно-пов`язаних об`єктів портової інфраструктури, які в цілому складають єдиний майновий комплекс. В межах справи №916/3971/21 суд визнав укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Зерновий термінал Кілія» та Державним підприємством «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» договір про спільне використання технологічно пов`язаних об`єктів портової інфраструктури у визначеній судом редакції.

Відповідачем було зазначено суду, що 19.08.2003р. на підставі договору купівлі-продажу Фірма «Давос» у формі ТОВ (продавець), продала, а ОСОБА_1 (покупець) придбав комплекс тимчасових будівель та споруд зернової лінії №1, розташований на території ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ». за адресою: Одеська область. Кілійський р-н, м. Кілія. вул.Железнякова.4, який складався з: ангару, загальною площею - 521,5 м2 (предмет даного спору): - вагової (операторська та вагова платформа), загальною площею - 86 м2: естакади для розміщення вантажно-розвантажувального обладнання, загальною площею - 365 м2, в яку входив будиночок охорони. За актом приймання-передачі майна, який с додатком до Договору купівлі-продажу від 19.08.2003р., Фірма «Давос» у формі ТОВ передала гр. ОСОБА_1 придбане за договором купівлі-продажу рухоме майно. В свою чергу, 08.07.2019р. гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було засновано Товариство з обмеженою відповідальністю «Зерновий термінал Кілія».

Відповідачем зазначалось суду, що 10.06.2021р. між ДП «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Зерновий термінал Кілія» (Портовий оператор) було укладено договір про забезпечення доступу портового оператора до причалу(ів) № 44-11-АМПУ-21, за умовами п. 1.1. якого Адміністрація зобов`язується забезпечити доступ Портового оператора до причалу(ів) №1 портового пункту Кілія філії Усть-Дунайськ державного підприємства Адміністрація морських портів України (надалі - Послуга), що перебуває у господарському віданні Адміністрації для проведення Портовим оператором вантажно-розвантажувальних робіт, а Портовий оператор зобов`язується сплатити Адміністрації плату за Послуги. Послуга надається з метою забезпечення виконання Портовим оператором вантажно-розвантажувальних робіт та надання послуг із використанням причалів) у межах, визначених у паспорті споруди, а саме довжини та ширини конструкції (конструктивної ширини) споруди. Аналогічний договір про забезпечення доступу Портового оператора до причалу(ів) №23-П-АМПУ-18 від 19.02.2018 було укладено між ДП АМПУ та ДІП МТП Усть-Дунайськ.

За поясненнями відповідача, і позивач, і відповідач мають статус Портового оператора та мають однакове право доступу до Кілійського вантажного портового пункту. При цьому, згідно до ч. 4 ст. 18 Закону України «Про морській порти», портові оператори зобов`язані сприяти розвитку конкуренції та не вчиняти дій, які можуть справляти негативний вплив на конкурентне середовище в морському порту.

Як було зауважено відповідачем, Договір про забезпечення доступу портового оператора до причалу(ів) № 44-П-АМПУ-21 від 10.06.2021р., забезпечує виконання портовим оператором - ТОВ «Зерновий термінал Кілія» вантажно-розвантажувальних робіт та надання послуг із використанням причалу (ів). Портопункт, розміщений у місті Кілія як морський порт, має у своєму складі лише одну гідротехнічну споруду причал, право оперативного управління яким належить Державному підприємству Адміністрація морських портів України в особі філії Усть-Дунайськ Державного підприємства Адміністрація морських портів України.

Відповідачем було наголошено суду, що на території причалу №1 ТОВ «Зерновий термінал Кілія» має право здійснювати та здійснює вантажно-розвантажувальні роботи та надає послуги із використанням причалу, при ньому, до складу інфраструктури портопункту Кілія, який забезпечує вантажно-розвантажувальні роботи біля єдиного портового причалу, входять як об`єкти, належні позивачеві (нерухоме майно, в т.ч. земельна ділянка на праві постійного користування) так і відповідачеві (рухоме майно). При цьому, відокремити будь- який об`єкт нерухомості, або рухомого майна, який самотужки забезпечив би відповідачу можливість здійснювати послугу портового оператора, неможливо. Усі об`єкти (рухоме та нерухоме майно), які знаходяться на території портопункту Кілія входять до складу інфраструктури цього морського порту, забезпечують безперервність технологічного процесу.

За поясненнями відповідача, в межах справи №916/3971/21 між сторонами спору укладено договір, як між належними співвласниками та співкористувачами різних технологічно-пов`язаних об`єктів портової інфраструктури, які в цілому складають єдиний майновий комплекс, що розташований на земельній ділянці, користувачем якої є позивач, що підтверджує факт правомірного їх розміщення.

Відповідачем надавались пояснення, що спірне рухоме майно забезпечує можливість функціонування відповідача як портового оператора та було зазначено, що розміщення рухомого майна відповідача обумовлене виконанням договору про забезпечення доступу Портового оператора до причалу (ів) №23-11-АМПУ-18 від 10.06.2021 р., а саме вантажно-розвантажувальних робіт та надання послуг із використанням причалу (ів).

Відповідач наголошував, що знесення рухомого майна, а точніше його демонтаж, призведе до порушення прав портового оператора ТОВ «ЗТК» за договором про забезпечення доступу Портового оператора до причалу(ів) №23-П-АМПУ-18 від 10.06.2021р., а також за договором, укладеним між ДП «Морський торговельний порт «Усть-Дунайськ» та ТОВ «ЗТК» про спільне використання технологічно пов`язаних об`єктів портової інфраструктури в межах справи №916/3971/21 та позбавить відповідача можливості здійснювати свою господарську діяльність, як портового оператора.

Також відповідачем були надані пояснення щодо відсутності факту самовільного розміщення рухомого майна на земельній ділянці позивача та зазначено суду, що 01 липня 2003 р. між ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» та Фірма «Давос» у формі ТОВ було укладено Договір оренди державного майна, що був погоджений Відділенням ФДМ України по Одеській області, та за яким орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування нерухоме майно - частину відкритої площі, покриту дорожніми плитами, загальною площею 2500 кв. м під зернову лінію №1, за адресою: місто Кілія, вулиця Желєзнякова, 4, яка знаходиться на балансі ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ».

Отже, за переконанням відповідача, позивач та відділення ФДМ України по Одеській області давали свою згоду на розміщення будівлі ангару, яка є предметом даного спору, а також інших об`єктів, які наразі належать відповідачу, та використовуються для виконання своїх зобов`язань, як портового оператора відповідно до Закону України Про морські порти", положень договору про забезпечення доступу Портового оператора до причалу № 44-ГІ -АМПУ- 21 від 10.06.2021 року.

Надаючи пояснення стосовно того, що права позивача не порушені, а в діях відповідача не вбачається протиправності дій, відповідачем було зазначено суду, що право власності як абсолютне право, має захищатися лише у разі доведення самого факту порушення. Тому встановлення саме зазначених обставин належить до предмета доказування у справах за такими позовами. Натомість, як вказує відповідач, у позовній заяві не зазначено в чому саме полягає порушення прав позивача як землекористувача.

Також відповідачем було звернуто увагу суду, що задоволення необґрунтовано заявлених позовних вимог призведе до порушення права власності відповідача.

Надаючи відповідь на відзив, позивачем було зазначено суду, що за час розгляду справи №916/3971/21 не досліджувалось питання наявного права відповідача щодо розміщення на території земельної ділянки позивача об`єкту, який входить в предмет дослідження у даній справі. Також було зазначено суду, що вказаним рішенням підтверджено факт розміщення на території позивача ангару, який належить відповідачу. Позивач зауважував, що матеріали справи не містять доказів користування позивачем ангаром, який належить відповідачу. За посиланням позивача, відповідачем не надано доказів, які свідчать про наявне право відповідача на розміщення на території позивача ангару.

Позивачем надавались пояснення та було зазначено суду, що Договір оренди від 01.07.2003р. припинив свою чинність з 01.05.2005р. та матеріали справи не містять доказів його виконання сторонами після 01.01.2005р.

Стосовно договору по спільне використання технологічно пов`язаних об`єктів портової інфраструктури, затвердженого рішенням суду по справі №916/3971/21, позивачем було пояснено, що листом від 14.02.2022р. вих. №182/01/04-22 позивачем було повідомлено відповідача про розірвання такого договору, та такий договір не породжує прав та обов`язків між позивачем та відповідачем. Також зазначалось суду, що положення договору, затвердженого судовим рішенням №916/3971/21, не містять положення, які регулюють право відповідача на розміщення на території державного підприємства ангару, який належить відповідачу.

Щодо договору, укладеного між відповідачем та ДП «АМПУ» про забезпечення доступу портового оператора до причалу (ів) від 10.06.2021р. №44-П-АМПУ-21, то позивачем було зазначено суду, що ДП «АМПУ» не наділено правом розміщення будь-якого майна третіх осіб на території позивача. Зауважено суду, що зазначеним договором врегульовано порядок надання вантажних послуг без надання ДП «АМПУ» на користь відповідача права розміщення ангару, який належить відповідачу.

Позивачем було також зазначено, що посилання відповідача на той факт, що ангар забезпечує функціонування останнього як портового оператора не відповідає дійсному, оскільки такий договір надає можливість відповідачу здійснювати вантажні операції з використанням причалу ДП «АМПУ». Використання відповідачем території земельної ділянки позивача здійснюється при умові укладання відповідного договору між позивачем та відповідачем, який наділяє правом відповідача на розміщення ангару. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не надано доказів, які свідчать про право відповідача на розміщення ангару.

За поясненнями позивача, до складу майна державного підприємства не входить ангар, право власності на який належить відповідачу. Матеріали справи не містять доказів, які свідчать про спільне використання ангару позивачем та відповідачем. Звільнення земельної ділянки не припиняє право власності відповідача на об`єкт та за відповідачем залишається право користування, розпорядження та володіння ангаром за межами земельної ділянки позивача.

Позивачем зазначалось, що посилання відповідача на судові рішення по справам №916/3971/21 та №916/2514/21 є помилковим, оскільки там не було досліджено питання правомірності розміщення ангару на території позивача.

Відповідно до наданих додаткових пояснень, відповідачем зазначалось, що Фірма «Давос» у формі ТОВ, придбавши з торгів нерухоме майно позивача, в складі якого були павільйони морвокзалу і санпропуск з котельною, отримала право постійного користування земельною ділянкою під ними, тобто право попереднього землекористувача, так само, право користування земельною ділянкою під будівлями перейшло і до наступних набувачів нерухомості. Отже, як вказує відповідач, він має у власності некапітальні промислові споруди у вигляді вагової літ. «С», будівлі ангару літ. «Ч», будівлю зернопереробного комплексу (автомобілерозвантажувач) літ. «Ц», а також є орендарем об`єктів нерухомості, що розміщені на спірній земельній ділянці.

Відповідач пояснював, що як портовий оператор, на території причалу №1 він має право здійснювати та здійснює вантажно-розвантажувальні роботи та надає послуги із використання причалу. До складу інфраструктури портопункту Кілія, який забезпечує вантажно-розвантажувальні роботи біля єдиного портового причалу входять як об`єкти, належні позивачеві, так і відповідачеві. При цьому, відокремити будь-який об`єкт нерухомості, або рухомого майна, який би забезпечив відповідачу можливість здійснювати послугу портового оператора, неможливо. Усі об`єкти, які знаходяться на території портопункту Кілія входять до складу інфраструктури цього морського порту, забезпечують безперервність технологічного процесу.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 2 Закону України „Про судоустрій та статус суддів, суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ст.4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Відмова від права на звернення до господарського суду є недійсною. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному законом порядку.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Враховуючи викладене вище, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, чи охоронюваного законом інтересу, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Приписами статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Положеннями ст. 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Надаючи оцінку доводам позивача та обґрунтуванням позовних вимог, викладеним Державним підприємством „Морський торговельний порт Усть-Дунайськ у поданій позовній заяві, та направленим на усунення перешкоди у користуванні Державним підприємством „Морський торговельний порт Усть-Дунайськ частиною земельної ділянки під некапітальною спорудою: ангар, літерований літер „Ч, орієнтовною площею 522,8 кв.м, що знаходиться на території земельної ділянки за адресою Одеська обл., Кілійський район, місто Кілія, вул. Портова, 4, загальною площею 4.366 га, кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0041, шляхом звільнення самовільної зайнятої Товариством з обмеженою відповідальністю „Зерновий термінал Кілія частини земельної ділянки під некапітальною спорудою: ангар, літерований літер „Ч, орієнтовною площею 522,8 кв.м, що знаходиться на території земельної ділянки за адресою Одеська обл., Кілійський район, місто Кілія, вул. Портова, 4, загальною площею 4.366 га, кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0041 та знесення за рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю „Зерновий термінал Кілія розташованої на зазначеній частині земельної ділянки некапітальної споруди (ангар, літерований літер „Ч, орієнтовною площею 522,8 кв.м), суд зазначає таке.

Щодо підстав позову, з посиланням на ст. 212 Земельного кодексу України, згідно яких позивач зазначав, що відповідач незаконно та за відсутністю правових підстав розмістив та користується тимчасовою спорудою за земельній ділянці, яка перебуває у користуванні позивача. Позивач вказував, що способи захисту прав на земельні ділянки визначено статтею 152 Земельного кодексу України, за змістом якої власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з правом володіння земельною ділянкою, і відшкодуванням завданих збитків.

Як з`ясовано судом, відповідно до державного акту на право постійного користування землею від 05.02.2004р. № ІІ-ОД №000016, позивачу Державному підприємству „Морський торговельний порт Усть-Дунайськ надано у постійне користування земельну ділянку, загальною площею 4,366 га, згідно з планом землекористування, за адресою: місто Кілія, вулиця Портова (Желєзнякова), та згідно вказаного державного акту земельну ділянку надано у постійне користування для експлуатації та обслуговування Кілійського вантажного портового пункту.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як з`ясовано судом, господарським судом Одеської області розглядалась справа №916/2514/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Зерновий термінал Кілія до Товариства з обмеженою відповідальністю Зерновий термінальний комплекс Кілія, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Білоус Ірини Олександрівни та до Товариства з обмеженою відповідальністю Краншип про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Білоус І.О. від 05.02.2020р. (індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 50991575) про державну реєстрацію права власності на 17/100 частин майнового комплексу з реєстраційним номером 23, розташованого за адресою: Одеська обл., Кілійський р-н, м. Кілія, вул. Портова (Железнякова), 4 за ТОВ Зерновий термінальний комплекс Кілія, про припинення права власності ТОВ Зерновий термінальний комплекс Кілія на 17/100 частин майнового комплексу, розташованого за адресою: Одеська обл., Кілійський р-н, м. Кілія, вул. Портова (Железнякова), 4 та визнання недійсним договору оренди нерухомого майна від 18.06.2021 року, укладеного між ТОВ Зерновий термінальний комплекс Кілія та ТОВ Краншип, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Омаровою В.С., зареєстрований в реєстрі за №7913.

Рішенням господарського суду Одеської області від 24.11.2021р. у справі №916/2514/21 (суддя Цісельський О.В.), яке постановою Південно-західного апеляційного суду від 13.07.2022р. залишено без змін, позов задоволено частково. Визнано недійсним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Білоус Ірини Олександрівни від 05.02.2020р. (індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 50991575) про державну реєстрацію права власності на 17/100 частин майнового комплексу з реєстраційним номером 23, розташованого за адресою: Одеська обл., Кілійський р-н, м. Кілія, вул. Портова (Железнякова), 4 за Товариством з обмеженою відповідальністю Зерновий термінальний комплекс Кілія. Припинено право власності Товариства з обмеженою відповідальністю Зерновий термінальний комплекс Кілія на 17/100 частин майнового комплексу, розташованого за адресою: Одеська обл., Кілійський р-н, м. Кілія, вул. Портова (Железнякова), 4, а саме: літ. Ц- зернопереробний комплекс, загальною площею 4,8 м2 та літ. Ч - ангар, загальною площею 522,8 м2. Визнано недійсним договір оренди нерухомого майна від 18 червня 2021 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю Зерновий термінальний комплекс Кілія, Товариством з обмеженою відповідальністю Краншип, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Омаровою В.С., зареєстрований в реєстрі за №7913, в частині передачі в строкове платне володіння та користування (оренду) зернопереробного комплексу літ. Ц, загальною площею 4,8 кв.м. та ангару літ. Ч, загальною площею 522,8 кв.м. Вирішено питання щодо судового збору та в решті позовних вимог відмовлено.

За час розгляду справи №916/2514/21 апеляційною інстанцією було встановлено, що 01.07.2003 між Державним підприємством "Морський торговельний порт Усть-Дунайськ" ("Орендодавець") та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДАВОС" ("Орендар") укладено договір оренди державного майна б/н (далі договір оренди б/н від 01.07.2003), згідно з пунктом 1.1 якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно ("майно") частину відкритої площі, покритої дорожними плитами загальною площею 2500 кв.м, під зернову лінію №1 за адресою: м. Кілія, вул. Железнякова, 4, яка знаходиться на балансі Державного підприємства "Морський торговельний порт Усть-Дунайськ" (Кілійський вантажний портовий пункт), вартість якого визначена згідно з експертною оцінкою і становить 68182 грн.

19.08.2003 між Фірмою "ДАВОС" у формі товариства з обмеженою відповідальністю ("Продавець") та ОСОБА_3 ("Покупець") укладено договір купівлі-продажу б/н (далі договір б/н від 19.08.2003), за умовами пункту 1 якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця комплекс тимчасових будівель та споруд зернової лінії №1, розташований на території Державного підприємства "Морський торговельний порт Усть-Дунайськ" (Одеська обл., Кілійський район, м. Кілія, вул. Железнякова, 4), який складається з наступних об`єктів: ангар загальною площею 521,5 кв.м, вагова (операторська та вагова платформа) загальною площею 86 кв.м; естакада для розміщення вантажно-розвантажувального обладнання загальною площею 365 кв.м.

На виконання вищенаведеного договору, 19.08.2003 між Фірмою "ДАВОС" у формі товариства з обмеженою відповідальністю та Граммою Олександром Володимировичем підписано акт приймання-передачі майна б/н, згідно з яким Продавець передав, а Покупець прийняв наступний комплекс тимчасових будівель та споруд зернової лінії №1 ("майно"), розташований на території Державного підприємства "Морський торговельний порт Усть-Дунайськ" (Одеська обл., Кілійський район, м. Кілія, вул. Железнякова, 4), який складається з наступних об`єктів: ангар загальною площею 521,5 кв.м, вагова (операторська та вагова платформа) загальною площею 86 кв.м; естакада для розміщення вантажно-розвантажувального обладнання загальною площею 365 кв.м.

08.07.2019 проведено державну реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерновий термінал Кілія", про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис №0070714.

Рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерновий термінал Кілія", оформленим протоколом №17/09 від 18.09.2019, вирішено: збільшити статутний капітал товариства без дотримання пропорцій учасників останнього; затвердити внесення додаткового вкладу від учасника товариства ОСОБА_3 у вигляді: комплексу тимчасових будівель та споруд зернової лінії №1, розташованого на території Державного підприємства "Морський торговельний порт Усть-Дунайськ" (Одеська обл., Кілійський район, м. Кілія, вул. Железнякова, 4), який складається з наступних об`єктів: будівля ангар (літ."Ч"; одноповерхова арочна, каркасна споруда прямокутної форми, загальною площею 521,5 кв.м, висотою 11 м); будівля вагової (літ."С"; одноповерхова споруда з технологічним напрямком і складається з двох частин: операторської площею 9,29 кв.м, висотою 2,3 м та навісу, де розташована вагова платформа, площею 76,41 м2, висотою 4,3 м), загальною площею тимчасової споруди 85,7 кв.м); будівля зернопереробного комплексу (літ."Ц"; естакада для розміщення вантажно-розвантажувального обладнання, прямокутна різнорівнева каркасна споруда, що складається з декількох частин: пульт керування, підйомна платформа, прийомний бункер, дві рампи (в`їзд-виїзд), висота підйомної 1,8 м, висота приміщення, де розташований прийомний бункер від 4 до 4,6 м, висота приміщення, де розташований пульт керування 3,1 м, висота рампи (в`їзд- виїзд) 1,8 м, загальною площею тимчасової споруди 364,5 м2 (оцінка та вартість переліченого майна складає 3420000 грн); ваги автомобільні, модель А-30 (0,5-30 тонн), заводський номер б/н 1 шт., вантажно-розвантажувальне обладнання, що складається з: розвантажувача автомобілів У15-УРАГ вантажопідйомністю до 50 тонн 1 шт., норії "НЦ-100" висотою 30 м 1 шт., прийомного бункера 1шт., транспортерної лінії у напрямках "Ангар", "Склад №1/№2", "На воду" загальною довжиною 125 м (оцінка та вартість переліченого майна становить 1462400 грн); вищенаведене майно взяти на баланс товариства; затвердити збільшення статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерновий термінал Кілія" на 4882400 грн, у зв`язку з чим останній після збільшення складатиме 4884900 грн; внести зміни до відомостей про товариство у зв`язку зі зміною розміру статутного капіталу, доручити керівнику товариства вжити заходів щодо проведення державної реєстрації змін до відомостей про товариство, а також уповноважити його видавати від імені товариства довіреності відповідним фахівцям на проведення вищезазначених дій.

Судом першої інстанції у рішенні суду по справі №916/2514/21 було зазначено, що договором купівлі-продажу від 10.08.2003р., укладеним між Фірмою ДАВОС у формі ТОВ та гр. ОСОБА_3 , довідкою про балансову вартість майна, видною ТОВ Зерновий термінал Кілія, рішенням загальних зборів учасників ТОВ Зерновий термінал Кілія, оформлених протоколом 17/09 від 18.09.2019р., висновком експерта № 8196 від 06.07.2021р. з урахуванням приписів ст. 79 ГПК України позивачем - Товариства з обмеженою відповідальністю Зерновий термінал Кілія підтверджено наявність в нього права власності на зернопереробний комплекс літ Ц, загальною площею 4,8 м2, ангар літ Ч, загальною площею 522,8 м2 саме як на рухоме майно.

Апеляційною інстанцією в постанові у справі №916/2514/21 зазначено, що рішенням господарського суду Одеської області від 28.09.2015 у справі №916/3270/15 (з урахуванням ухвали Господарського суду Одеської області від 27.12.2018 про виправлення описок), яке набрало законної сили та є чинним, позов Міністерства інфраструктури України до Виконавчого комітету Кілійської міської ради та Державного підприємства "Морський торговельний порт Усть-Дунайськ", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" про визнання незаконним та скасування рішення, визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності, визнання права власності задоволено повністю; визнано незаконним та скасовано рішення Виконавчого комітету Кілійської міської ради №142 від 31.10.2012; визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 03.12.2012 серії САС №314411, видане Виконавчим комітетом Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області; визнано за державою в особі органу, уповноваженого управляти державним майном Міністерством інфраструктури України право власності на 94/100 частини комплексу будівель та споруд, розташованих за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Кілія, вул. Железнякова, 4, які складаються з адмінбудівлі літ. "А", теплиці літ. "В", складу літ. "Г", магазину літ. "Е", гаражу літ. "Ж-Ж1-Ж2", спортивного залу літ. "З", теслярних майстерень літ. "И", складу РБГ літ. "К", радіостанції літ. "Л-Л1", матеріального складу літ. "М", матеріального складу літ. "Н", мехмайстерні літ. "О-О1-О2", мехмайстерні літ. "П", такелажної літ. "Р", прохідної літ. "Т", складу літ. "У", насосної літ. "Ф", цементного складу літ. "Ш", будівлі літ. "Щ", матеріального складу літ. "Э", заправної літ. "Ю", навісу з бензоколонкою літ. "Я", складу літ. "1А", навісу літ. "1Б", убиральні літ. "1В", убиральні літ. "1Г", складу літ. "1Д", такелажного складу літ. "1Е", складу літ. "1Ж", складу літ. "1З", навісу літ. "1И", вагової літ. "1К"; навісу літ. "1Л", насосної літ. "1М", трансформаторної літ. "1Н", складу літ. "1О", складу літ. "1П", БСУ літ. "1Р", тиру літ. "1С", убиральні літ. "1Т", навісу літ. "1У", складу палива літ."1Ф", складу літ. "1Х" - загальною площею 4614,3 кв.м та надвірних споруд №1-11, 31-48, виробничих споруд №12-15, 17-30, причалу №16, надвірних споруд (мощення) - І-ІІІ.

Також апеляційною інстанцією у справі №916/2514/21 встановлено, що 17.01.2019 було проведено державну реєстрацію права спільної часткової власності Міністерства інфраструктури України на вищезазначене майно (номер запису про право власності: 29942478) та 21.06.2019 відбулися організовані Державним підприємством "СЕТАМ" електронні торги з продажу 6/100 частин комплексу будівель та споруд загальною площею 340,6 кв.м, розташованих за адресою: Одеська обл., м. Кілія, вул. Железнякова, 4 (реєстраційний номер лота; 333231; стартова ціна продажу 1812388 грн; підстава визначення переможця: найвища цінова пропозиція; переможець торгів учасник №1; ціна продажу 1848635,76 грн), що підтверджується протоколом електронних торгів №414214.

В подальшому 05.07.2019 державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори у м. Одесі Савицькою О.Ю. відповідно до статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" та на підставі акту про проведені електронні торги, затвердженого 03.07.2019 приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Долинським М.М., було видано Товариству з обмеженою відповідальністю "ЛАРНС" свідоцтво, яким підтверджено, що останньому на праві власності належить майно, що складається з 6/100 часток комплексу будівель та споруд, розташованих за адресою: Одеська обл., Кілійський район, м. Кілія, вул. Железнякова, 4, що складається з: санпропускника з котельнею літ. "Б-Б1" площею 163,5 кв.м, павільйону морвокзалу літ. "Х" площею 177,1 кв.м, загальною площею 340,6 кв.м, вартістю 1812388 грн, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 23, загальна площа об`єкта 5489,60 кв.м, що складається в цілому з адмінбудівлі літ. "А", санпропускника з котельнею літ. "Б-Б1", теплиці літ. "В", складу літ. "Г", магазину літ. "Е", гаражу літ. "Ж-Ж1-Ж2", спортивного залу літ. "З", теслярних майстерень літ. "И", складу РБГ літ. "К", радіостанції літ. "Л-Л1", матеріального складу літ. "М", матеріального складу літ. "Н", мехмайстерні літ. "О-О1-О2", мехмайстерні літ. "П", такелажної літ. "Р", вагової літ. "С", прохідної літ. "Т", складу літ. "У", насосної літ. "Ф", павільйону морвокзалу літ. "Х", зернопереробного комплексу літ. "Ц", ангару літ. "Ч", цементного складу літ. "Ш", будівлі літ. "Щ", матеріального складу літ. "Э", заправної літ. "Ю", навісу з бензоколонкою літ. "Я", складу літ. "1А", навісу літ. "1Б", убиральні літ. "1В", убиральні літ. "1Г", складу літ. "1Д", такелажного складу літ. "1Е", складу літ. "1Ж", складу літ. "1З", навісу літ. "1И", вагової літ. "1К"; навісу літ. "1Л", насосної літ. "1М", трансформаторної літ. "1Н", складу літ. "1О", складу літ. "1П", БСУ літ. "1Р", тиру літ. "1С", убиральні літ. "1Т", навісу літ. "1У", складу палива літ."1Ф", складу літ. "1Х" надвірних споруд 1-48, І-ІІІ, яке придбане Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛАРНС" за 1848635,76грн, що раніше належало Фірмі "ДАВОС" у формі товариства з обмеженою відповідальністю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Децик Е.М. 29.11.2007 за реєстровим №8368, зареєстрованого 05.12.2007 в Реєстрі прав власності на нерухоме майно Комунальним підприємством "Районне бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості" Кілійської міської ради, номер запису: 24 в книзі: 52, реєстраційний номер: 19841462.

Рішенням зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерновий термінальний комплекс "Кілія", оформленим протоколом б/н від 28.01.2020, вирішено, зокрема, створити Товариство з обмеженою відповідальністю "Зерновий термінальний комплекс "Кілія", а також те, що оціночна вартість вкладу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАРНС" до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерновий термінальний комплекс "Кілія", яка виражена у негрошовій формі, а саме: 6/100 часток комплексу будівель та споруд, розташованих за адресою: Одеська обл., Кілійський район, м. Кілія, вул. Портова, 4, що складається з санпропускника з котельнею літ. "Б-Б1" площею 163,5 кв.м, павільйону морвокзалу літ. "Х" площею 177,1 кв.м (всього загальною площею 340,6 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 23, номер запису про право власності: 32275282), становить 1948635 грн. Крім того, вирішено сформувати статутний капітал Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерновий термінальний комплекс "Кілія" за рахунок грошових коштів та майнового внеску засновників товариства, а саме: ОСОБА_4 належить 1,02% статутного капіталу товариства (номінальною вартістю 20000 грн; сформований за рахунок грошового внеску до статутного капіталу); Товариству з обмеженою відповідальністю "ЛАРНС" належить 98,98% статутного капіталу (номінальною вартістю 1948635 грн; сформований за рахунок майнового внеску до статутного капіталу вищенаведених 6/100 часток комплексу будівель та споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 ).

29.01.2020 було оформлено акт приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерновий термінальний комплекс "Кілія", відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛАРНС" на виконання протоколу зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерновий термінальний комплекс "Кілія" б/н від 28.01.2020 передало до статутного капіталу вказаного товариства нерухоме майно, яке є його внеском, а саме: 6/100 частин комплексу будівель та споруд, розташованих за адресою: Одеська обл., Кілійський район, м. Кілія, вул. Портова, 4, що складається з: санпропускника з котельнею літ. "Б-Б1" площею 163,5 кв.м, павільйону морвокзалу літ. "Х" площею 177,1 кв.м (всього загальною площею 340,6 кв.м; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 23), у той час як директор Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерновий термінальний комплекс "Кілія" прийняв це майно як внесок Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАРНС" до статутного капіталу.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 17.02.2022 у справі №916/3971/21, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного суду від 03.08.2022, позов ТОВ "Зерновий термінал Кілія" задоволено частково. Усунуто перешкоди у здійсненні ТОВ "Зерновий термінал Кілія" права користування своїм майном шляхом зобов`язання ДП "Морський торговельний порт Усть-Дунайськ" утриматись від вчинення будь-яких дій, що перешкоджатимуть ТОВ "Зерновий термінал Кілія" у праві проходу, проїзду через прохідну літ. "Т" загальною площею 20,8 кв.м, що входить до складу 83/100 частин будівель та споруд, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.12.2021 №288463013, на територію портового пункту Кілія філії "Усть Дунайськ" Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація морського порту "Усть-Дунайцськ"), розташованого за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Портова, 4. Визнано укладеним між ТОВ "Зерновий термінал Кілія" та ДП "Морський торговельний порт Усть-Дунайськ" договір про спільне використання технологічно пов`язаних об`єктів портової інфраструктури у визначеній редакції.

За час розгляду справи №916/3971/21 апеляційною інстанцією встановлено, що 10.06.2021 між ДП Адміністрація морських портів України (Адміністрація) та Товариством з обмеженою відповідальністю Зерновий термінал Кілія (Портовий оператор) було укладено договір про забезпечення доступу портового оператора до причалу(ів) № 44-П-АМПУ-21, за умовами п. 1.1. якого Адміністрація зобов`язується забезпечити доступ Портового оператора до причалу(ів) №1 портового пункту Кілія філії Усть-Дунайськ державного підприємства Адміністрація морських портів України (надалі - Послуга), що перебуває у господарському віданні Адміністрації для проведення Портовим оператором вантажно-розвантажувальних робіт, а Портовий оператор зобов`язується сплатити Адміністрації плату за Послуги. Послуга надається з метою забезпечення виконання Портовим оператором вантажно-розвантажувальних робіт та надання послуг із використанням причалу(ів) у межах, визначених у паспорті споруди, а саме довжини та ширини конструкції (конструктивної ширини) споруди.

Згідно з п. 7.1 Договору про забезпечення доступу портового оператора до причалу (ів) № 44-П-АМПУ-21 від 10.06.2021р., він набирає чинності з дати його підписання обох Сторін і діє до 31 грудня поточного року його підписання, але у будь-якому разі не пізніше строку дії (чинності) документів, які були подані портовим оператором до Адміністрації та стали підставою для укладання цього договору. У разі відсутності заяви однієї із Сторін про припинення або зміну цього Договору за 30 календарних днів до закінчення строку його дії, Договір вважається продовженим на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором, з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження цього Договору, до 31 грудня кожного наступного календарного року.

У постанові апеляційного суду по справі №916/3971/21 зазначено, що у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи заяв ДП "АМП України" про припинення договору про забезпечення доступу портового операторі до причалу(ів) від 10.06.2021 за №44-П-АМПУ-21, вказаний договір є чинним та діє до 31.12.2022 та зазначено, що приймаючи до уваги набуття ТОВ Зерновий термінал Кілія права експлуатації причалом портового пункту Кілія філії Усть-Дунайськ державного підприємства АМП України, розташованого за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Портова, 4, на підставі договору про забезпечення доступу портового оператора до причалу(ів) від 10.06.2021р. за № 44-П-АМПУ-21, відомості про основні та допоміжні види господарської діяльності Товариства, згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 15.06.2021р., колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у позивача правового статусу портового оператора відповідно до Закону України Про морські порти України від 17.05.2012р. №4709-VI (з наступними змінами та доповненнями).

Отже, з урахуванням зазначеного, наразі суд доходить до висновку, що Договір про забезпечення доступу портового операторі до причалу(ів) від 10.06.2021 за №44-П-АМПУ-21, укладений між відповідачем у даній справі та Державним підприємством «Адміністрація морських портів України», забезпечує виконання портовим оператором - ТОВ "Зерновий термінал Кілія" вантажно-розвантажувальних робіт та надання послуг із використанням причалу (ів) у межах, визначених у паспорті гідротехнічної споруди, а саме довжини та ширини конструкції (конструктивної ширини) споруди.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 Земельного кодексу України, право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 92 Земельного кодексу України визначено, зокрема, що права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно до ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ст. 212 Земельного кодексу України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Відповідно до ст. 395 Цивільного кодексу України, речовими правами на чуже майно є: право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій). Законом можуть бути встановлені інші речові права на чуже майно.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як встановлено судом, та не заперечувалось сторонами за час розгляду справи, відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю „Зерновий термінал Кілія є власником рухомого майна ангару, літ. „Ч, орієнтовною площею 522,8 кв.м, що знаходиться на території земельної ділянки за адресою Одеська обл., Кілійський район, місто Кілія, вул. Портова, 4, загальною площею 4.366 га, кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0041, вимоги щодо знесення якого заявлені позивачем, як землекористувачем, зокрема, зазначеної земельної ділянки.

Законом України «Про морські порти України» визначаються правові, економічні та організаційні основи діяльності в морських портах.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 18 Закону України «Про морські порти України», господарська діяльність у морському порту провадиться відповідно до законодавства, обов`язкових постанов по порту та зводу звичаїв морського порту. У межах морського порту функціонують суб`єкти господарювання усіх форм власності, діяльність яких пов`язана з обслуговуванням суден, пасажирів, вантажів, та підприємства, продукція та/або сировина яких транспортується територією та акваторією порту.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про морські порти України» , морських портах надаються послуги з обслуговування суден, у тому числі порядок приймання з суден нафти, нафтовмісних вод, суднових стічних вод, сміття, експлуатаційних та вантажних відходів, здійснення операцій з вантажами, у тому числі проведення вантажно-розвантажувальних робіт, послуги з обслуговування пасажирів та інші послуги, передбачені законодавством.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про морські порти України», об`єкти портової інфраструктури - рухомі та нерухомі об`єкти, що забезпечують функціонування морського порту, у тому числі акваторія, гідротехнічні споруди, доки, буксири, криголами та інші судна портового флоту, засоби навігаційного обладнання та інші об`єкти навігаційно-гідрографічного забезпечення морських шляхів, системи управління рухом суден, інформаційні системи, перевантажувальне обладнання, залізничні та автомобільні під`їзні шляхи, лінії зв`язку, засоби тепло-, газо-, водо- та електропостачання, інші засоби, обладнання, інженерні комунікації, розташовані в межах території та акваторії морського порту і призначені для забезпечення безпеки мореплавства, надання послуг, забезпечення державного нагляду (контролю) в морському порту.

Приймаючи до уваги встановлені судом обставини за час розгляду даної справи, судом з`ясовано, що майно - ангар, літ. „Ч, орієнтовною площею 522,8 кв.м, що знаходиться на території земельної ділянки за адресою Одеська обл., Кілійський район, місто Кілія, вул. Портова, 4, загальною площею 4.366 га, кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0041, використовується Товариством з обмеженою відповідальністю "Зерновий термінал Кілія" під час здійснення діяльності як портового оператора на підставі укладеного з Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» Договору про забезпечення доступу до Портового оператора до причалу(ів) від 10.06.2021р.

Аналізуючи обставини справи у сукупності, судом також враховано, що визнано укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Зерновий термінал Кілія" та Державним підприємством "Морський торговельний порт Усть-Дунайськ" договір про спільне використання технологічно пов`язаних об`єктів портової інфраструктури у визначеній редакції, відповідно до рішення господарського суду Одеської області від 17.02.2022 у справі №916/3971/21, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного суду від 03.08.2022.

Таким чином, із врахуванням наявних в матеріалах справи доказів та встановлених судом обставин, судом критично оцінюється лист позивача від 14.04.2022р. вих. №182/01/04-22, на який він посилався як на підставу розірвання договору про спільне використання технологічно пов`язаних об`єктів портової інфраструктури, який, в свою чергу, було скеровано Державним підприємством "Морський торговельний порт Усть-Дунайськ" до набрання рішенням у справі №916/3971/21 законної сили.

Судом також не приймаюся доводи позивача щодо самовільного зайняття Товариством з обмеженою відповідальністю "Зерновий термінал Кілія" зазначеної земельної ділянки, звільнення якої є предметом розгляду даної справи, оскільки відповідно до Договору оренди державного майна від 01.07.2003р., укладеного між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Давос», попередньому власнику надавалась в оренду частина площі, на якій розміщене спірне майно, власником якого наразі є Товариство з обмеженою відповідальністю "Зерновий термінал Кілія".

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. У розумінні зазначених приписів суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, чи охоронюваного законом інтересу, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

При цьому, слід зазначити, що позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи і залежно від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту.

Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 912/1856/16, від 24.12.2019 у справі № 902/377/19).

На думку суду, ґрунтуючи заявлені позовні вимоги, позивачем не було доведено суду, яким чином наразі порушуються його права, як землекористувача земельної ділянки саме з боку відповідача, шляхом наявного на ній, розміщеного ще у 2003 році рухомого майна, яке наразі належить відповідачу.

Крім того, судом критично оцінюються доводи позивача, який є землекористувачем земельної ділянка, на звільнення частини якої направлені його позовні вимоги, з посиланням на ст. 391 Цивільного кодексу України, згідно якої саме власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати у розмірі 2481,00 грн. покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 123, 129, ст.ст. 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.У задоволенні позовних вимог Державного підприємства „Морський торговельний порт Усть-Дунайськ - відмовити.

2.Витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481,00 грн. покладаються на позивача.

Повний текст рішення складено 28 лютого 2023 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Суддя Т.Г. Д`яченко