РІШЕННЯ

Іменем України

27 лютого 2023 року м. Чернігівсправа № 927/1093/22

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Белова С.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Акціонерного товариства "Кредобанк",

, вул. Сахарова, буд.78, каб.114, м. Львів, 79026

е-mail:

адреса для листування (представника позивача - адвоката Павленка Сергія Валерійовича):

пр-т Ю. Гагаріна, 23, а/с 57, м. Київ, 02094, е-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівський м`ясний двір", , вул. Івана Франка, буд. 1-А, м. Чернігів, 14021

до відповідача-2: ОСОБА_1

ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

до відповідача-3: ОСОБА_2

ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_2

про солідарне стягнення 328671,41 грн

без повідомлення (виклику) учасників справи (без проведення судового засідання)

05.12.2022 на розгляд Господарського суду Чернігівської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Кредобанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівський м`ясний двір", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за Договором №46/20 про надання Овердрафту від 29.12.2020 в розмірі 328671,41 грн, з яких: 284714,66 грн - неповернута сума кредиту; 41963,75 грн - прострочені відсотки; 1993,00 грн - нараховані відсотки станом на 19.09.2022.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 16.03.2020 між позивачем та відповідачем-1 було укладено договір №46/20 про надання овердрафту. Відповідач-1 зобов`язувався протягом дії договору сплачувати проценти за користування коштами та повернути суму кредиту у визначений в договорі строк. Однак, відповідач-1 свої зобов`язання щодо сплати відсотків та повернення суми кредиту не виконав, на дату 19.09.2022 заборгованість становила 284714,66 грн по кредиту, 41963,75 грн по сплаті прострочених відсотків, 1993,00 грн по сплаті нарахованих відсотків.

Для забезпечення виконання зобов`язань за Договором № 46/20 про надання Овердрафту від 29.12.2020 р. між AT «Кредобанк» та відповідачем-1 було укладено Договір застави № б/н, зареєстрований у реєстрі за № 4537.

Крім цього, між позивачем та відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договори поруки № 46/20/2 та № 46/20/3, у відповідності до яких відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідають перед позивачем за невиконання відповідачем-1 зобов`язань за кредитним договором в повному обсязі.

У зв`язку з цим позивач, просив стягнути з відповідачів солідарно суму заборгованості та судові витрати.

Ухвалами від 07.12.2022 року судом витребувано від відповідних органів реєстрації інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

21.12.2022 року від Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради надійшла відповідь з витребовуваною інформацією, згідно якої місцем проживання відповідача ОСОБА_2 є АДРЕСА_2 , а не АДРЕСА_4 , як зазначено позивачем.

Ухвалою від 27.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін.

Копії ухвали про відкриття провадження у справі № 927/1093/22 від 27.12.2022, які були направлені судом відповідачам рекомендованими листами повернулись без вручення адресатам з відміткою відділу поштового зв`язку "адресат відсутній за вказаною адресою".

Судом були вчинені дії щодо перевірки статусу та місця реєстрації відповідача, згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. В силу статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" відомості, внесені до Єдиного державного реєстру, вважаються достовірними.

В Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зазначена адреса Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівський м`ясний двір", вул. Івана Франка, буд. 1-А, м. Чернігів.

Відповідно до ч. 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Частиною 5 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Оскільки копії ухвали суду про відкриття провадження у справі від 27.12.2022 направлялись відповідачам і повернулись на адресу суду, суд вважає, що відповідачі належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі та встановлення їм строку для подання відзиву.

За приписами ч.1 ст.9 Господарського процесуального кодексу України, ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень", усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

У відповідності до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 у разі, якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. За змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18).

Таким чином, сам лише факт неотримання поштової кореспонденції, якою суд з додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належними адресами та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надала суду таку адресу для кореспонденціїї (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.07.2018 у справі № 44/227-б).

За приписами ч. 1 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.

Відповідно до ч. 8, 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки відповідачі своїм правом на подання відзиву у визначений судом у відповідності до господарського процесуального закону строк не скористались, за таких обставин, рішення приймається за наявними матеріалами справи, на підставі ч.2 ст.178 ГПК України.

Відповідно до ч.8 ст.252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши надані докази, суд ВСТАНОВИВ:

16.03.2020 між позивачем та відповідачем-1 було укладено договір №46/20 про надання овердрафту.

За цим договором банк (позивач) зобов`язувався, при відсутності/недостатності коштів на визначеному цим договором поточному рахунку позичальника, надати позичальнику (відповідачу-1), в межах встановленого, у розмірі та на умовах обумовлених цим договором максимального ліміту заборгованості по овердрафту, кредит у формі овердрафт, тобто надати у власність позичальника грошові кошти у національній валюті, шляхом дебетування поточного рахунку за рахунок кредитних коштів банку на суму, що перевищує залишок коштів на поточному рахунку, для оплати визначених цим договором розрахункових документів, а позичальник зобов`язується повернути овердрафт і сплатити проценти та комісії за користування ним.

За використання кредитних коштів овердрафту п. 2.2. договору встановлена процентна ставка в залежності від строку безперервного дебетового сальдо по поточному рахунку позичальника.

Відповідно до п. 5.1. договору позичальник зобов`язаний повернути банку овердрафт у повному обсязі в порядку та терміни, передбачені цим договором та/або додатками до нього.

Згідно п. 2.4. договору термін остаточного повернення овердрафту 23.12.2021.

Відповідно до п. 4.3. договору, позичальник сплачує проценти/комісії, встановлені цим договором, при поступленні коштів на його поточний рахунок, але не пізніше останнього робочого дня місяця, за який нараховані ці проценти/комісії.

Згідно п. 7.1. договору за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань (повернення кредиту, оплати процентів, комісій, інших платежів за цим договором) банк має право стягнути з позичальника пеню в розмірі, визначеному п. 2.8. цього договору.

Відповідно до п. 2.8. договору пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань передбачена у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від простроченої/несплаченої суми, за кожний календарний день прострочення.

Для забезпечення виконання зобов`язань за Договором № 46/20 про надання Овердрафту від 29.12.2020 р. між AT «Кредобанк» та відповідачем-1 було укладено Договір застави № б/н, зареєстрований у реєстрі за № 4537.

Крім цього, між позивачем та відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договори поруки № 46/20/2 та № 46/20/3, у відповідності до яких відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідають перед позивачем за невиконання відповідачем-1 зобов`язань за кредитним договором в повному обсязі.

18.05.2021 р. між позивачем та відповідачем-1 було укладено: Додатковий договір №1 про внесення змін та доповнень до Договору про надання овердрафту№ 46/20 яким зменшено максимальний розмір ліміту заборгованості по овердрафту. Договір про внесення змін до договору застави. Крім цього, 18.05.2021 між позивачем та відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договори про внесення змін до договору поруки від 29.12.2020.

За цими договорами поручителі (відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) зобов`язалися відповідати перед кредитором (позивачем) за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Чернігівський м`ясний двір" (боржник) зобов`язань в повному обсязі (повернення кредиту, сплати процентів та комісій за користування кредитом, пень, штрафів, неустойок) за договором про надання овердрафту №46/20 від 29.12.2020, укладеним між боржником та кредитором .

Відповідно до п. 2.1. договорів поруки у випадку невиконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором кредитор письмово повідомляє поручителя про це із зазначенням суми заборгованості боржника.

Поручитель зобов`язаний сплатити кредитору заборгованість протягом 7 календарних днів з моменту невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором (п. 2.2. договорів поруки).

У зв`язку з порушенням строків повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, позивач 22.09.2022 надіслав відповідачам вимогу за вих. №1064/2022 від 21.09.2022, в якій вимагав сплатити суму кредиту, нараховані відсотки та пеню. Вказана вимога залишена відповідачами без розгляду та задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі свої зобов`язання перед позивачем щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами та пені не виконали, станом на 19.09.2022 заборгованість відповідачів перед позивачем становить 284714,66 грн по кредиту, 41963,75 грн заборгованості по сплаті процентів, 1993,00 грн відсотків за порушення строків сплати заборгованості.

Дослідивши представлені суду докази, суд вважає позовні вимоги підставними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1048 ЦК України передбачено, що розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Ст. 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Як встановлено судом, відповідачами прострочено виконання зобов`язання перед позивачем щодо повернення кредитних коштів, що в свою чергу є підставою для стягнення з них суми боргу, оскільки, відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України, одностороння відмова від виконання договору не допускається.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 13.03.2018 у справі №415/2542/15-ц, з дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року №2147-VIII господарські суди мають юрисдикцію, зокрема, щодо розгляду спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи.

Відтак, з 15 грудня 2017 року у випадку об`єднання позовних вимог щодо виконання кредитного договору з вимогами щодо виконання договорів поруки, укладених для забезпечення основного зобов`язання, спір має розглядатися за правилами господарського чи цивільного судочинства залежно від сторін основного зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 4 ст. 231 ГК України встановлено, що у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 2 статті 86 ГПК України передбачено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані поданими доказами, а загальна сума заборгованості, яка підтверджена матеріалами справи та підлягає до задоволення, складає 284714,66 грн по кредиту, 41963,75 грн заборгованості по сплаті процентів, 1993,00 грн відсотків за порушення строків сплати заборгованості.

Позивачем заявлено про відшкодування понесених судових витрат на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних з аналізом справи, побудови стратегії дій по справі та написанням позовної заяви та супроводом представника в судових засіданнях в розмірі 32867,14 грн, на підтвердження чого суду надано витяг з договору про надання правової допомоги від 11.02.2019, довіреність № 12372 від 28.12.2021, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧН № 000531.

Відповідачами не заперечено проти розміру суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу.

Поданий суду витяг з договору про надання правової допомоги від 11.02.2019, укладений між позивачем та адвокатським об`єднанням «Бізнес і право» не містить зазначення обумовленого обсягу правової допомоги та її вартості. Матеріали справи також не містять додатків до договору, зазначених в п.14.11 договору про надання правової допомоги від 11.02.2019, окрім додатку № 7 (довіреності на представництво прав та інтересів Клієнта), доказів оплати позивачем професійної правової допомоги, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 126 ГПК України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку , що розмір фактичних витрат позивача на правову допомогу адвоката не підтверджений належними доказами та не співмірний із складністю справи, отже, в задоволенні вимог про стягнення витрат на професійну правову допомогу в розмірі 32867,14 грн має бути відмовлено за їх безпідставністю.

Як зазначено в п. 4.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», у разі коли позов немайнового характеру задоволено повністю стосовно двох і більше відповідачів або якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Оскільки спір виник з вини відповідачів, судовий збір по розгляду справи відповідно до ст. 129 ГПК України необхідно покласти на відповідачів порівну.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 327 ГПК України якщо судове рішення прийнято на користь декількох позивачів чи проти декількох відповідачів, або якщо виконання повинно бути проведено в різних місцях чи рішенням передбачено вчинення кількох дій, видаються декілька наказів, у яких зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати судове рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

У ч. 2 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Згідно п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» від 17.10.2012 №9, у разі, якщо кілька відповідачів, до яких було пред`явлено вимогу, солідарно відповідають за зобов`язанням, господарським судом на кожного з боржників видається окремий наказ, який має містити застереження про те, що стягнення є солідарним.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 4, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 233, 236, 237, 241, 326, 327 ГПК України, суд В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівський м`ясний двір" (, вул. Івана Франка, буд. 1-А, м. Чернігів, 14021) на користь Акціонерного товариства «Кредобанк», (м. Львів, вул. Сахарова, буд. 78, , МФО 325365, р/р НОМЕР_3 ) 94904,89 грн заборгованості по кредиту, 13987,92 грн заборгованості по сплаті процентів, 664,33 грн нарахованих відсотків за порушення строків сплати заборгованості та 1643,36 грн судового збору.

3.Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» (м. Львів, вул. Сахарова, буд. 78, , МФО 325365, р/р НОМЕР_3 ) 94904,89 грн заборгованості по кредиту, 13987,92 грн заборгованості по сплаті процентів, 664,33 грн нарахованих відсотків за порушення строків сплати заборгованості та 1643,36 грн судового збору.

4.Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» (м. Львів, вул. Сахарова, буд. 78, , МФО 325365, р/р НОМЕР_3 ) 94904,89 грн заборгованості по кредиту, 13987,92 грн заборгованості по сплаті процентів, 664,33 грн нарахованих відсотків за порушення строків сплати заборгованості та 1643,36 грн судового збору.

5. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

6. Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Повне рішення складено та підписано 27.02.2023 року.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Белов

Веб адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/