РІШЕННЯ

м. Київ

03.03.2023Справа № 910/14294/22
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження

справу №910/14294/22

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ріел Енерго» (ідентифікаційний код: 41694274; 81203, Львівська область, Перемишлянський район, с. Чуперносів, урочище Юзикове, 2)

до товариства з обмеженою відповідальністю "Клімат Комфорт ЛТД" (ідентифікаційний код: 43896806; 02166, м. Київ, вул. Мілютенка, буд. 46, кв. 133)

про стягнення 499 625,05 грн,

без виклику представників учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ріел Енерго» (далі - позивач, ТОВ «Ріел Енерго») звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Клімат Комфорт ЛТД" (далі - відповідач, ТОВ "Клімат Комфорт ЛТД") про стягнення 499 625,05 грн, з яких: 332 390,28 грн боргу; 33 239,02 грн штрафу; 48 173,82 грн пені; 77 270,85 грн інфляційних втрат і 8 551,08 грн 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що:

- відповідач неналежним чином виконав умови договору поставки від 20.12.2021 №20/12/21 (далі - Договір) в частині своєчасної поставки товару;

- позивач звертався до відповідача з претензією повернути сплачену повну оплату, яка залишена без відповіді та належного реагування.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду; відкрито провадження у справі №910/14294/22; розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвала суду від 22.12.2022 була надіслана відповідачу на адресу, зазначену у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (02166, м. Київ, вул. Мілютенка, буд. 46, кв. 133), що підтверджується відміткою канцелярії суду на звороті такої ухвали, та на електронну пошту, що підтверджується відповідною довідкою.

До матеріалів справи долучено конверт-повернення поштового відправлення (№398), що надсилався відповідачу з причиною повернення (досилання): «адресат відсутній за вказаною адресою».

Положення статті 242 Господарського процесуального кодексу України встановлюють, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня (частина п`ята).

В силу приписів частини 6 цієї статті днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення (пункт 3); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 4); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (пункт 5).

За таких обставин, Господарський суд дійшов висновку про повідомлення належним чином відповідача про розгляд справи.

Відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №64/2022 (зі змінами, внесеними Указами №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022, №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, які затверджені відповідними Законами України), затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року та продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

З урахуванням режиму воєнного стану та можливості повітряної тривоги в місті Києві у Господарському суді міста Києва встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи.

Справу розглянуто у розумні строки, ураховуючи вищевказані обставини та факти.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

20.12.2021 ТОВ «Клімат Комфорт ЛТД» (продавець) і ТОВ «Ріел Енерго» (замовник) укладено Договір, відповідно до умов якого:

- постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця, а покупець зобов`язується приймати та оплатити вироби з оцинкованого металу (далі - товар),відповідно до узгодженої сторонами специфікації, яка є невід`ємною частиною Договору (пункт 1.1 Договору);

- постачальник зобов`язується поставити та передати товар покупцю у строк, що не перевищує 35 (тридцять п`ять) календарних днів з дати отримання авансу, відповідно до пункту 5.2 Договору (пункт 3.1 Договору);

- ціна Договору складає 332 390 грн, у тому числі ПДВ (пункт 4.2 Договору);

- покупець протягом 5 (п`яти) банківських днів після підписання сторонами відповідної видаткової накладної, перераховує постачальнику повну оплату, що становить 332 390 грн, у тому числі ПДВ (пункт 5.2 Договору);

- Договір набуває чинності з моменту його підписання та скріплення його тексту печатками сторін і діє до повного виконання сторонами зобов`язань за Договором а в частині виконання постачальниками гарантійних зобов`язань, до закінчення строку гарантії (пункт 13.1 Договору).

Договір підписано уповноваженими особами та скріплено печатками; у встановленому порядку Договір не оспорений та не визнаний недійсним.

Таким чином, Договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин першої та другої статті 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Отже, укладений сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами частини першої статті 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідач виставив позивачу рахунок на оплату від 20.12.2021 №164 на суму 332 390,28 грн.

На виконання умов Договору позивач оплатив вказаний вище рахунок і перерахував відповідачу 332 390,28 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 22.12.2021 №3192.

У свою чергу, відповідач обов`язок з поставки товару не виконав і у визначений строк (у строк, що не перевищує 35 (тридцять п`ять) календарних днів з дати отримання авансу), а саме до 26.01.2022 товар позивачу не поставив; доказів протилежного суду не подано.

09.09.2022 позивач надіслав відповідачу претензію №125/22 з вимогою повернути грошові кошти сплачені за Договором протягом 3 днів з дати отримання цієї претензії.

Надсилання претензії підтверджується описом вкладення та накладною №140.

Вказана претензія була залишена без відповіді та належного реагування; доказів протилежного суду не подано.

Відповідно до частини першої статті 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

В силу приписів статті 663 УК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої та другої статті 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Оскільки, позивачем належним чином виконано обов`язок з попередньої оплати, а відповідач у визначений Договором строк товар не передав, то в силу приписів вказаних вище норм, позовні вимоги в частині стягнення 332 390,28 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім основного стягнення попередньої оплати позивач нарахував та просив суд стягнути з відповідача 48 173,82 грн пені, 33 239,02 грн штрафу, 8 551,08 грн 3% річних і 77 270,85 грн інфляційних втрат.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки 3 % річних та інфляційних втрат за період з 21.01.2021 по 05.12.2022, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що вони неправильні.

Так, відповідно до умов Договору у відповідача був обов`язок передати товар, що не є грошовим зобов`язанням.

Водночас з вимогою повернути грошові кошти позивач звернувся з претензією 09.09.2022.

Враховуючи терміни пересилання вказаний лист відповідач мав би отримати потягом 5 днів, тобто до 14.09.2022, а з урахуванням визначеного позивачем строку для повернення коштів (3 дні з моменту отримання претензії) відповідач повинен був перерахувати кошти не пізніше 16.09.2022, а тому прострочення саме грошового зобов`язання розпочалося з 17.09.2022.

Так, за розрахунком суду за період з 17.09.2022 по 05.12.2022 (кінцева дата, визначена позивачем), інфляційні втрати складають 10 694,66 грн і 3 % річних - 2 158,26 грн.

Що ж до стягнення пені та штрафу, то слід зазначити таке.

Відповідно до статей 216, 218 Господарського кодексу України (далі - ГК України) порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій в порядку, передбаченому законодавством та договором.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина перша статті 230 ГК України).

Відповідно до частини першої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором.

Такий вид забезпечення виконання зобов`язання (та одночасно вид відповідальності за неналежне виконання/невиконання зобов`язання) як пеня та механізм її нарахування встановлено частиною третьою статті 549 ЦК України, частиною шостою статті 231 ГК України та частиною шостою статті 232 ГК України.

Відповідно до частини третьої статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з частиною шостою статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до пункту 10.3 Договору у разі порушення постачальником строків поставки товару, зазначених у пункті 3.1 Договору більше ніж на 5 календарних днів, постачальник на вимогу покупця зобов`язаний додатково сплатити покупцю штраф у розмірі 10 (десяти) відсотків від вартості непоставленого товару.

Оскільки, матеріалами справи підтверджено прострочення зі сторони відповідача стосовно поставки товару більше ні на 5 календарних днів, то нарахований позивачем штраф у розмірі 33 239,02 грн (10% від 332 390,28 грн) є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 10.2 Договору постачальник за порушення строків поставки товару, зазначених у пункті 3.1 Договору, зобов`язаний сплатити покупцю пеню, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період прострочення, від вартості непоставленого товару за кожен день прострочення за Договором.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунок пені за період з 21.01.2021 по 05.12.2022, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що він неправильний.

Позивачем неправильно визначено період прострочення та здійснено нарахування з порушенням приписів частини шостої статті 232 ГК України.

Як було встановлено вище відповідач обов`язок з поставки товару не виконав і у визначений строк (у строк, що не перевищує 35 (тридцять п`ять) календарних днів з дати отримання авансу), а саме до 26.01.2022 товар позивачу не поставив, а тому прострочення щодо поставки почалося з 27.01.2022 та в силу приписів частини шостої статті 232 ГК України нарахування пені припинилося 27.07.2022.

Так, за розрахунком суду пеня за період з 27.01.2022 по 27.07.2022 складає 48 173,82 грн, що є тотожною сумі заявленої до стягнення позивачем, однак за неправильний період.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем не подано доказів в підтвердження заперечень проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, враховуючи подані докази, які оцінені судом у порядку статті 86 Господарського процесуального кодексу України, позов підлягає частковому задоволенню.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Що ж до витрат на правову допомогу, то позивачем було заявлено у позові попередній (орієнтовний) розрахунок - 15 000 грн, водночас на момент прийняття рішення докази понесення вказаних витрат суду не подано.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Ріел Енерго» до товариства з обмеженою відповідальністю "Клімат Комфорт ЛТД" про стягнення 499 625,05 грн задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Клімат Комфорт ЛТД" (ідентифікаційний код: 43896806; 02166, м. Київ, вул. Мілютенка, буд. 46, кв. 133) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Ріел Енерго» (ідентифікаційний код: 41694274; 81203, Львівська область, Перемишлянський район, с. Чуперносів, урочище Юзикове, 2): 332 390 (триста тридцять дві тисячі триста дев`яносто) грн 28 коп. коп. основного боргу; 48 173 (сорок вісім тисяч сто сімдесят три) грн 82 коп. пені; 2 158 (дві тисячі сто п`ятдесят вісім) грн 26 коп. 3% річних; 33 239 (тридцять три тисячі двісті тридцять дев`ять) грн 02 коп. штрафу; 10 694 (десять тисяч шістсот дев`яносто чотири) грн 66 коп. інфляційних втрат і 6 399 (шість тисяч триста дев`яносто дев`ять) грн 84 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03.03.2023.

Суддя Ігор Курдельчук