ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2023 р. м. Рівне Справа № 918/959/22

Господарський суд Рівненської області у складі судді у складі головуючого судді Пашкевич І.О., за участі секретаря судового засідання Гусевик І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Редакція Здолбунівської районної газети "Нове життя" (35700, Рівненська обл., м. Здолбунів, вул. Лесі Українки, буд.6, )

до Здолбунівської міської ради Рівненської області (35705, Рівненська обл., Рівненський р-н, м. Здолбунів, вул. Грушевського буд.14, )

про визнання договору оренди майна укладеним

у судовому засіданні приймали участь:

від позивача: представник Конончук І.М.;

від відповідача: представник: Войтюк Т.Л.

Відповідно до ч. 14 ст. 8, ст. 222 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), при розгляді судової справи здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу програмно-апаратного комплексу "Діловодство суду".

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року через відділ канцелярії та документального забезпечення Господарського суду Рівненської області від Товариства з обмеженою відповідальністю Редакція Здолбунівської районної газети "Нове життя" надійшов позов до Здолбунівської міської ради Рівненської області про визнання договору оренди майна (будівлі) загальною площею 248,4кв.м. та гаража, загальною площею 23,2 кв.м. за адресою м. Здолбунів, вул. Лесі Українки, 6, укладеним на умовах, визначених позивачем в проекті договору, надісланого разом з пропозицією від 02.11.2022.

Ухвалою від 21.11.2022, зокрема, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 20.12.2022.

13 грудня 2022 року від відповідача надійшов відзив.

20 грудня 2022 року у приміщення Господарського суду Рівненської області з`явилися представник позивача Конончук І.М. та представник відповідача Герасимюк С.В.

Однак, у час, визначений судом для розгляду справи № 918/959/22 у приміщенні Господарського суду Рівненської області (м. Рівне, вул. Набережна, 26 а) було відсутнє електропостачання через ракетні атаки російської федерації по енергетичній системі України, про що, 20.12.2022 складено відповідний Акт за підписом керівника апарату господарського суду Бабича І., завідувача сектору з інформаційних технологій та захисту інформації Господарського суду Рівненської області Саприкіна О. та секретаря судового засідання Ткачук І.

З огляду на викладене та те, що судове засідання 20.12.2022 не відбулося внаслідок відсутності електроенергії у Господарському суді Рівненської області у визначений час для проведення судового засідання по справі № 918/959/22, - суд дійшов висновку про необхідність визначення наступної дати для розгляду справи.

Ухвалою від 20.12.2022, повідомлено учасників справи, що наступне підготовче судове засідання відбудеться 17.01.2023.

Ухвалою від 17.01.2023 закрито підготовче провадження у справі № 918/959/22. Призначено справу до судового розгляду по суті на 02.02.2023.

У судовому засіданні 02.02.2023 оголошено перерву до 14.02.2023.

14 лютого у судове засідання з`явилися представники позивача та відповідача.

Присутній представник позивача просив позовні вимоги задоволити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються аргументи позивача та заперечення відповідача, суд зазначає наступне.

Правова позиція позивача, викладена у позовній заяві

В обґрунтування позову Товариство з обмеженою відповідальністю Редакція Здолбунівської районної газети "Нове життя" зазначає, що утворене в результаті реформування редакції газети "Нове життя", яке утворилось у відповідності до Закону України "Про реформування державних і комунальних друкованих засобів масової інформації" № 917-VІІІ.

На час реформування позивач знаходився у приміщенні за адресою: вул. Лесі Українки, 6, м. Здолбунів (далі спірне приміщення). Дане приміщення належить відповідачу згідно з рішенням Здолбунівської міської ради № 72 від 24.12.2020.

При цьому позивач вважає, що в силу положень п. 2 ст. 9 Закону України "Про реформування державних і комунальних друкованих засобів масової інформації" наявне право на передачу йому в оренду приміщень, в яких розміщувалася редакція газети «Нове життя» строком не менше 15 років, а у відповідача наявний обов`язок щодо укладання такого договору.

Позивач 22.11.2022 звернувся до відповідача із пропозицією щодо укладення договору про оренду нерухомого майна (спірного приміщення), однак отримав відмову в укладенні такого договору.

Рішенням Здолбунівської міської ради Рівненської області № 1370 від 02.11.2022 надано згоду на поділ об`єкта нерухомого майна приміщення, у яких на час реформування розташовувалась редакція районної газети «Нове життя» загальною площею 248,4 кв.м., та гараж площею 23,2 кв.м. Такі дії, на переконання позивача, свідчать про небажання відповідача укласти означений договір.

З огляду на викладене, позивач просить суд визнати укладеним Договір оренди майна (будівлі) загальною площею 248,4 кв.м і гараж загальною площею 23,2 кв.м за адресою: м. Здолбунів, вул. Л.Українки, 6, між Здолбунівського міською радою Рівненської області та Товариством з обмеженою відповідальністю Редакція Здолбунівської районної газети "Нове життя" на умовах визначених позивачем в проекті договору.

Правова позиція відповідача, викладена у відзиві.

Відповідач заперечив проти задоволення позову та вказав, що рішенням Здолбунівської міської ради Рівненської області № 421 від 30.06.2021, вирішено делегувати комунальному підприємству "Здолбунівське" Здолбунівської міської ради Рівненської області повноваження на укладення договору оренди нерухомого майна, а саме приміщень, у яких на час реформування розташовувалась редакція районної газети "Нове життя", загальною площею 248,4 кв.м., та гараж площею 23,2 кв.м. розміщених за адресою м. Здолбунів, вул. Лесі Українки, 6 з Товариством з обмеженою відповідальністю "Редакція Здолбунівської районної газети "Нове життя" відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 Закону України "Про реформування державних та комунальних друкованих засобів масової інформації".

01 листопада 2018 року між відповідачем та Комунальним підприємством "Здолбунівське" Здолбунівської міської ради Рівненської області було укладено Договір оренди № 2/О-2018,

Однак у процесі виконання рішення № 421 від 30.06.2021 з`ясувалося, що під час укладення Договору від 01.11.2018 сторонами не було дотримано вимог щодо нотаріального посвідчення та державної реєстрації, а відтак договір є нікчемним.

На переконання відповідача позивач неправомірно утримує в себе приміщення, хоча відповідно до рішення Господарського суду Рівненської області від 30.06.2022 у справі № 918/108/22 зобов`язаний його повернути. Укладання договору, про який просить позивач призведе до невиконання рішення у справі № 918/108/22.

Враховуючи, що приміщення не вільне, не знаходиться у володінні відповідача, укладання договору оренди з позивачем до повернення спірного майна є неможливим.

Відповідач вказує, що для реалізації права на оренду позивач має дотримуватися Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 483 від 03.06.2020.

Відповідач акцентує увагу, що відповідно до п. 8 рішення Здолбунівської міської ради № 139 від 17.02.2021 для укладення договорів оренди застосовується примірний договір оренди, затверджений відповідною постановою Кабінету Міністрів України, для цілей оренди майна комунальної власності територіальної громади Здолбунівської міської ради.

Проект договору, що надісланий позивачем 02.11.2022 на адресу відповідача не відповідає примірному договору затвердженому відповідною постановою КМУ № 483 від 03.06.2020.

Укладення договору оренди комунального майна на умовах, запропонованих редакцією без застосування примірного договору суперечить вимогам законодавства.

Відповідач зазначає, що в жодному разі не відмовляється забезпечити реформовані друковані засоби масової інформації орендою. А адресована відповідь позивачу не містила відмови в укладенні договору, а стосувалася необхідності виконання рішення у справі № 918/108/22 щодо повернення майна.

Крім того, як вказує відповідач, враховуючи інформацію АТ «Укрпошта» на 11 півріччя 2022 року Договір на розповсюдження періодичних видань не укладений; за інформацією Головного управління ДПС України у Рівненській області кількість найманих працівників у травні 2022 року становить 1 чол. (в порівнянні з 2018 7 чол.); за інформацією Здолбунівського відділу обслуговування громадян ГУ ПФУ в Рівненській області з 06.2022 штатних працівників 0.

Відповідно до інформації Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) контрольний примірник ЗМІ газети «Нове життя» надійшов до відділу 25.09.2018.

Відтак, на переконання відповідача, позивач не потребує займаного спірного приміщення, при цьому відповідач стверджує що надасть позивачу таку площу, що буде достатня та необхідна для здійснення діяльності відповідно до наявних потреб.

З огляду на викладене у сукупності, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються аргументи позивача та заперечення відповідача, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 26.12.1991 проведено державну реєстрацію створення Редакції Здолбунівської районної газети "Нове життя", (дата запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - 18.09.2008). Місцезнаходження юридичної особи: 35700, Рівненська обл., Здолбунівський р-н, м. Здолбунів, вул. Лесі Українки, буд. 6.

Постановою Кабінету Міністрів України № 848 від 23.11.2016 затверджено перелік друкованих засобів масової інформації та редакцій, реформування яких здійснюється на першому етапі згідно з додатком, у п. 150 якого зазначено у графі "Вид і назва друкованого засобу масової інформації" - Газета "Нове життя", у графі - Серія та номер свідоцтва про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації" - "РВ 243", у графі - Код згідно з ЄДРПОУ - "02472499", у графі - "Назва редакції друкованого засобу масової інформації" - "редакція Здолбунівської районної газети "Нове життя".

19 липня 2017 року проведено державну реєстрацію припинення Редакції Здолбунівської районної газети "Нове життя" () на підставі рішення про реорганізацію, про що свідчить запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. (том 1, а.с. 82-87).

19 липня 2017 року проведено державну реєстрацію створення Товариства з обмеженою відповідальністю Редакція Здолбунівської районної газети "Нове життя" () в результаті перетворення, номер запису: 0001268.

20 вересня 2017 року Міністерством юстиції України видано свідоцтво серії № 686/239/ПР про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації "Нове життя", вид видання - газета, засновником якого є Товариства з обмеженою відповідальністю Редакція Здолбунівської районної газети "Нове життя".

Як вбачається із Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю Редакція Здолбунівської районної газети "Нове життя" (нова редакція), затвердженого установчими зборами засновників Товариства з обмеженою відповідальністю Редакція Здолбунівської районної газети "Нове життя" (протокол № 1 від 22.03.2018), позивач створений в порядку перетворення відповідно до положень Закону України "Про реформування державних і комунальних друкованих засобів масової інформації". Товариство діє на підставі Законів України "Про господарські товариства", "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні", Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України, інших нормативно-правових актів для здійснення господарської діяльності за рішенням засновників (учасників) Товариства (Протокол установчих зборів засновників) учасників № 1 від 27.06.2017).

Товариство з обмеженою відповідальністю Редакція Здолбунівської районної газети "Нове життя" є правонаступником прав, обов`язків Редакція Здолбунівської районної газети "Нове життя" на виконання Закону України "про реформування державних і комунальних друкованих засобів масової інформації" та рішення Здолбунівської районної ради Рівненської області № 86 від 20.06.2016 "Про реформування редакції Здолбунівської районної газети "Нове життя", засновниками яких виступали трудовий колектив Редакції, Здолбунівська районна рада та Здолбунівська районна державна адміністрація, згідно установчого договору від 10.07.1999 (п. 1.2. Статуту).

До Товариства з обмеженою відповідальністю Редакція Здолбунівської районної газети "Нове життя" як правонаступника юридичної особи, що створюється в результаті перетворення, переходить усе майно, усі права та обов`язки попередньої юридичної особи, що припиняється, а саме: Редакції Здолбунівської районної газети "Нове життя". Товариство створене на умовах забезпечення функціонування новоутвореного друкованого засобу масової інформації, збереження його назви, цільового призначення, мови видання і тематичної спрямованості. (п. 1.3. Статуту).

Вид видання - газета, сфера розповсюдження місцева для категорії населення Здолбунівського району, всебічного висвітлення діяльності Здолбунівських місцевих рад, райдержадміністрації, життя району, його історії, друкування корисних порад, реклами, оголошення тощо. Виходить 2 (два) рази в тиждень, в форматі А-3 на одному аркуші. (п. 1.3. Статуту).

Відтак судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю Редакція Здолбунівської районної газети "Нове життя" утворене у 2017 році в результаті процесу реформування Редакція Здолбунівської районної газети "Нове життя", який звершився відповідно до Закону України "Про реформування державних і комунальних друкованих засобів масової інформації".

При цьому Редакція Здолбунівської районної газети "Нове життя" на час реформування знаходилась у приміщенні за адресою: м. Здолбунів, вул. Лесі України, 6, на праві господарського відання, що встановлено судом та не заперечується сторонами у справі.

Згідно п. 2 ст. 9 Закону України "Про реформування державних і комунальних друкованих засобів масової інформації" приміщення, що перебувають у державній або комунальній власності, у яких на час реформування розташовувалися редакції, передаються в оренду строком не менше ніж на 15 років з розміром орендної плати, установленим для бюджетних організацій. Договір оренди укладається між редакцією та Фондом державного майна України (його регіональним відділенням) або відповідним органом місцевого самоврядування.

Рішенням Здолбунівської міської ради Рівненської області № 421 від 30.06.2021, вирішено делегувати комунальному підприємству "Здолбунівське" Здолбунівської міської ради Рівненської області повноваження на укладення договору оренди нерухомого майна, а саме приміщень, у яких на час реформування розташовувалась редакція районної газети "Нове життя", загальною площею 248,4 кв.м., та гараж площею 23,2 кв.м. розміщених за адресою м. Здолбунів, вул. Лесі Українки, 6 з Товариством з обмеженою відповідальністю "Редакція Здолбунівської районної газети "Нове життя" відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 Закону України "Про реформування державних та комунальних друкованих засобів масової інформації".

Однак рішенням Здолбунівської міської ради Рівненської області № 1369 від 02.11.2022 було скасовано рішення № 421 від 30.06.2021 (том 1, а.с. 49).

Також рішенням Здолбунівської міської ради Рівненського району Рівненської області (восьме скликання) № 28 від 02.11.2022 вирішено надати згоду на поділ об`єкта нерухомо майна, а саме нежитлового приміщення загальною площею 248, 4 кв.м., що належить до комунальної власності Здолбунівської міської територіальної громади, перебуває на балансі Комунального підприємства "Здолбунівське" Здолбунівської міської ради та знаходиться за адресою: Рівненська область, Рівненський район, м. Здолбунів, вул. Лесі Українки, 6 на два окремі об`єкти нерухомого майна:

- об`єкт № 1 (загальною площею 194, 4 кв. м.);

- об`єкт № 2: приміщення № 2 загальною площею 54, 4 кв.м.

Скасування означеного рішення Здолбунівської міської ради Рівненської області № 421 від 30.06.2021, було серед іншого пов`язано з тим, що 01.11.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю Редакція Здолбунівської районної газети "Нове життя" та Комунальним підприємством "Здолбунівське" Здолбунівської міської ради Рівненської області укладено Договір оренди № 2/О-2018, згідно з яким підприємству позивача передано в користування приміщення загальною площею 248,4 кв.м., розташовані за адресою: вул. Лесі Українки, 6, м. Здолбунів. Термін дії Договору 15 років до 31.10.2033.

01 листопада 2018 року позивачем передано на баланс Комунального підприємства "Здолбунівське" Здолбунівської міської ради Рівненської області згідно з актом-приймання-передачі приміщення загальною площею 248,4 кв.м. і гараж загальною площею 23, 2 кв. м за адресою вул. Лесі Українки, 6, м. Здолбунів.

У подальшому згідно з рішенням Здолбунівської міської ради № 72 від 24.12.2020 (том 1, а.с. 46-48) прийнято безоплатно у комунальну власність територіальної громади Здолбунівської міської ради Рівненської області п. 7 Будинок редакції м. Здолбунів, вул. Лесі України, 6, п. 8 гараж м. Здолбунів, вул. Лесі Українки, 6.

Згідно з рішенням Здолбунівської міської ради № 270 від 19.05.2021 приміщення загальною площею 248,4 кв.м. передане на баланс Комунального підприємства "Здолбунівське" Здолбунівської міської ради Рівненської області зі спільної власності територіальних громад Рівненського району.

Водночас, як встановлено судом, у лютому 2022 року керівник Здолбунівської окружної прокуратури звернувся до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою в інтересах держави в особі Здолбунівської міської ради Рівненської області та Комунального підприємства "Здолбунівське" Здолбунівської міської ради Рівненської області до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Редакція Здолбунівської районної газети "Нове життя" про повернення нежитлового приміщення.

В обґрунтування позову керівник Здолбунівської окружної прокуратури зазначав, що 01.11.2018 між Комунальним підприємством "Здолбунівське" Здолбунівської міської ради Рівненської області та Товариством з обмеженою відповідальністю Редакції Здолбунівської районної газети "Нове життя" укладено Договір оренди. Прокурор доводив, що даний договір є нікчемним, оскільки він нотаріально не посвідчений і не здійснено державну реєстрацію, а отже він не відповідає вимогам законодавства, а відтак необхідно повернути у комунальну власність орендоване майно.

Водночас у межах справи № 918/108/22 розглядався зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Редакції Здолбунівської районної газети «Нове життя» до відповідача Комунального підприємства "Здолбунівське" Здолбунівської міської ради Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Здолбунівської міської ради Рівненської області, про забезпечення права на оренду приміщення шляхом укладення в судовому порядку договору оренди нежитлових приміщень.

За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень за первісним позовом, судом у справі № 918/108/22 встановлено, що приміщення загальною площею 248,4 кв.м., розміщене на першому та другому поверхах будівлі та гараж площею 23,2 кв.м., розташовані за адресою вул. Лесі Українки, 6, м. Здолбунів, передані відповідачу в користування на підставі неукладеного правочину який в силу вимог ст. 220 ЦК України є нікчемним, а отже позовні вимоги про повернення нерухомого майна у комунальну власність судом визнані обґрунтованими.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 30.06.2022 у справі № 918/108/22, залишеним без змін Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.10.2022 первісний позов задоволено. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю Редакції Здолбунівської районної газети "Нове життя" повернути за актом приймання - передачі у власність Здолбунівської територіальної громади в особі балансоутримувача Комунального підприємства "Здолбунівське" Здолбунівської міської ради нерухоме майно, що належить до комунальної власності, а саме: нежитлове приміщення загальною площею 248,4 кв.м. та гараж загальною площею 23,2 кв.м., що розташовані за адресою: вул. Лесі Українки, 6, м. Здолбунів.

У справі № 918/108/22 суди звернули увагу на те, що суд розглядає спір ретроспективно, надаючи правову оцінку обставинам, що підтверджують факти, які відбулись. Так, вирішуючи вимоги за первісним позовом, суд встановив безпідставне користування нерухомим майном за нікчемним договором оренди. Встановлення даного факту стало підставою для задоволення первісного позову і необхідність повернення майна на виконання рішення суду.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 30.06.2022 у справі № 918/108/22, у задоволенні зустрічного позову відмовлено. Однак колегія суддів при перегляді в апеляційному порядку означеного рішення у постанові від 18.10.2022 звернула увагу Товариства з обмеженою відповідальністю Редакції Здолбунівської районної газети «Нове життя» на можливість захисту своїх прав та інтересів в окремому судовому провадженні за загальними правилами процесуального закону, оскільки всупереч приписам ч. 2 ст. 180 ГПК України первісні та зустрічні позовні вимоги не були взаємопов`язаними, ґрунтувалися на різних правових підставах та були обґрунтовані різними доказами, що стало підставою для відмови у задоволенні зустрічного позову.

Відтак позивач звернувся до суду з даним позовом у справі № 918/959/22, в обґрунтування якого зазначив, що у Товариства з обмеженою відповідальністю Редакції Здолбунівської районної газети "Нове життя" в силу положень п. 2 ст. 9 Закону України "Про реформування державних і комунальних друкованих засобів масової інформації" наявне право на передачу йому в оренду приміщень, в яких розміщувалася редакція газети «Нове життя» строком не менше 15 років та іншими умовами, а відповідача наявний обов`язок щодо укладання такого договору.

24 грудня 2015 року прийнято Закон України "Про реформування державних і комунальних друкованих засобів масової інформації", який визначає механізм реформування друкованих засобів масової інформації, заснованих органами державної влади, іншими державними органами та органами місцевого самоврядування.

Згідно п. 2 ст. 9 вказаного Закону, приміщення, що перебувають у державній або комунальній власності, у яких на час реформування розташовувалися редакції, передаються в оренду строком не менше ніж на 15 років з розміром орендної плати, установленим для бюджетних організацій. Договір оренди укладається між редакцією та Фондом державного майна України (його регіональним відділенням) або відповідним органом місцевого самоврядування.

Позивач 22.11.2022 звернувся до відповідача із пропозицією в порядку ст. 641 ЦК України щодо укладення договору про оренду нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення загальною площею 248,4 кв.м. та гараж загальною площею 23,2 кв.м., що розташовані за адресою: вул. Лесі Українки, 6, м. Здолбунів. (том 1, а.с. 39). До даної пропозиції долучено два примірника проекту договору оренди нерухомого майна від 02.11.2022 на 4 аркушах кожний.

У відповідь на вказану пропозицію відповідач направив для позивача лист № 2670/03-20/22 від 14.11.2022, у якому звернув увагу на наявність рішення Господарського суду Рівненської області від 02.11.2022 у справі № 918/108/22, яке набрало законної сили, згідно з яким позивач зобов`язаний повернути відповідачу нежитлове приміщення загальною площею 248,4 кв.м. та гараж загальною площею 23,2 кв.м., що розташовані за адресою: вул. Лесі Українки, 6, м. Здолбунів.

Позивач розцінив даний лист Здолбунівської міської ради Рівненської області № 2670/03-20/22 від 14.11.2022 як відмову відповідача від укладення Договору оренди в порушення Закону України "Про реформування державних і комунальних друкованих засобів масової інформації".

Окрім того, позивач розцінив рішення Здолбунівської міської ради Рівненської області № 1370 від 02.11.2022, яким надано згоду на поділ об`єкта нерухомого майна спірного приміщення, у яких на час реформування розташовувалась редакція районної газети «Нове життя» як небажання відповідача укласти договір оренди з позивачем.

Між сторонами виник переддоговірний спір, за вирішенням якого позивач звернувся до суду з даним позовом.

Аналізуючи установлені обставини справи та норми чинного законодавства суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що в силу положень ч. 1 ст. 3 Закону України «Про реформування державних і комунальних засобів масової інформації» момент створення Товариства з обмеженою відповідальністю Редакції Здолбунівської районної газети «Нове життя» 19.07.2017 є моментом завершення реформування редакції газети «Нове життя».

Водночас, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю Редакції Здолбунівської районної газети «Нове життя» на момент реорганізації є приміщення загальною площею 248,4 кв.м., що розташовані за адресою: вул. Лесі Українки, 6, м. Здолбунів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 20 ГК України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

З наведених норм права вбачається, що держава забезпечує захист порушених або оспорюваних прав суб`єктів господарювання. Такі права захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (п. 57), від 11.09.2018 у справі №905/1926/16 (п. 40), від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 11.09.2019у справі №487/10132/14-ц (п. 89), від 16.06.2020 у справі №145/2047/16-ц (пункт 7.23)).

Розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3)чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (подібний висновок викладений у пунктах 6.6., 6.7 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19.

Обраний позивачем спосіб захисту цивільного права, має призводити до захисту порушеного чи оспорюваного права або інтересу. Якщо таке право чи інтерес мають бути захищені лише певним способом, а той, який обрав позивач, може бути використаний для захисту інших прав або інтересів, а не тих, за захистом яких позивач звернувся до суду, суд визнає обраний позивачем спосіб захисту неналежним і відмовляє у позові (постанова Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 331/6927/16-ц (пункт 69)).

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам необхідно зважати і на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголосив, що зазначена норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, передбачених Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені у правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дали би змогу компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції та надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасниці Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" ЄСПЛ зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Так, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Під ефективним способом необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам. У кінцевому результаті ефективний спосіб захисту прав повинен забезпечити поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування, тобто такий захист повинен бути повним та забезпечувати таким чином мету здійснення правосуддя та принцип процесуальної економії (забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту).

Порушення права (інтересу) пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Прийняття судом рішення покликане усунути цю невизначеність, відновити порушене право, створити можливість для реалізації інтересу. Відтак застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача.

Предметом спору є об`єкт будівлі загальною площею 248,4кв.м. та гаража, загальною площею 23,2 кв.м., що розташовані за адресою: м. Здолбунів, вул. Лесі Українки, 6, які знаходяться у комунальній власності відповідача та у набуття в оренду яких ТОВ Редакція Здолбунівської районної газети Нове життя претендує на підставі ч. 2 ст. 9 Закону України Про реформування державних і комунальних друкованих засобів масової інформації.

Позивач просить в судовому порядку укласти з відповідачем договір оренди спірного приміщення відповідно до викладеної редакції проекту договору оренди. В такий спосіб позивач прагне захистити та оформити речове право оренди на спірне приміщення.

Відповідно до ч.ч. 3, 4, 7 ст. 179 ГК України укладання господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: - вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; - примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; - типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 6 Закону України "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів" засобам масової інформації у встановленому порядку передаються у безстрокову оренду приміщення загальнодержавної і комунальної власності, якими вони користуються для здійснення виробничої діяльності. Державні та комунальні телерадіоорганізації, редакції державних і комунальних періодичних видань та періодичних видань, заснованих об`єднаннями громадян, державними науково-дослідними установами, навчальними закладами, трудовими і журналістськими колективами, підприємства зв`язку, що їх розповсюджують, користуються орендою та послугами поштового, телеграфного і телефонного зв`язку в порядку та за тарифами, встановленими для бюджетних організацій.

Вказаний правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2018 у справі №914/707/17.

Поряд з цим суд відзначає, що у справі, яка переглядається, спір стосується укладення договору оренди в силу приписів Закону України "Про реформування державних і комунальних друкованих засобів масової інформації" від 24.12.2015 № 917-VІІІ та Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 №157-IX.

24 грудня 2015 року прийнято Закон України "Про реформування державних і комунальних друкованих засобів масової інформації" №917-VІІІ, який набрав чинності з 01.01.2016 та яким визначено механізм реформування друкованих засобів масової інформації, заснованих органами державної влади, іншими державними органами та органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 2 Закону України "Про реформування державних і комунальних друкованих засобів масової інформації" реформування друкованих засобів масової інформації та редакцій здійснюється у два етапи: перший - протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом та другий - протягом наступних двох років. На першому етапі здійснюється реформування друкованих засобів масової інформації та редакцій згідно з переліком, що затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері телебачення і радіомовлення, інформаційній та видавничій сферах, організовується підвищення кваліфікації працівників таких редакцій, а також складається Зведений перелік об`єктів реформування. До переліку друкованих засобів масової інформації та редакцій, що підлягають реформуванню на першому етапі, порядок формування якого визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері телебачення і радіомовлення, інформаційній та видавничій сферах, включаються друковані засоби масової інформації та редакції, що звернулися з відповідними клопотаннями до зазначеного органу.

Постановою Кабінету Міністрів України №848 від 23.11.2016 затверджено перелік друкованих засобів масової інформації та редакцій, реформування яких здійснюється на першому етапі, зокрема, п. 150 якого визначено редакцію Здолбунівської газети "Нове життя".

На момент реформування позивач знаходився у спірному приміщенні.

Частинами 1, 2 ст. 9 Закону України "Про реформування державних і комунальних друкованих засобів масової інформації" визначено, що у процесі реформування майно (крім приміщень і земельних ділянок), що на момент набрання чинності цим Законом перебувало на балансі редакції (майно, надане редакції засновниками (співзасновниками) друкованого засобу масової інформації та редакції у користування, та майно, придбане трудовим колективом редакції), передається у власність зазначеному суб`єкту господарювання безоплатно, за умови забезпечення функціонування друкованого засобу масової інформації, збереження його назви, цільового призначення, мови видання і тематичної спрямованості. Приміщення, що перебувають у державній або комунальній власності, у яких на час реформування розташовувалися редакції, передаються в оренду строком не менше ніж на 15 років з розміром орендної плати, установленим для бюджетних організацій. Договір оренди укладається між редакцією та Фондом державного майна України (його регіональним відділенням) або відповідним органом місцевого самоврядування. Суборенда приміщень редакцій забороняється.

Норми ч. 2 ст. 9 Закону України "Про реформування державних і комунальних друкованих засобів масової інформації" не передбачає будь-яких умов щодо проведення аукціону для реалізації права позивача на оренду приміщень в яких розміщувалась редакція Здолбунівської газети "Нове життя".

Разом з тим, положення ч. 1 ст. 13 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 р. №157-IX, введений в дію з 01.02.2020, якими визначено, що об`єкти державної та комунальної власності передаються в оренду за результатами проведення аукціону виключно в ЕТС (Електронна торгова система Прозорро), у тому числі аукціону, предметом якого є право на продовження договору оренди об`єкта, є загальною нормою по відношенню до ч. 2 ст. 9 Закону України "Про реформування державних і комунальних друкованих засобів масової інформації".

Тому в даній справі підлягають застосуванню спеціальні норми ч. 2 ст. 9 Закону України "Про реформування державних і комунальних друкованих засобів масової інформації".

Згідно п.13 Методики розрахунку орендної плати за державне майно затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 28.04.2021 № 630, річна орендна плата за оренду нерухомого майна у розмірі 1 гривні встановлюється таким орендарям, зокрема редакціям державних і комунальних періодичних видань, які повністю або частково фінансуються з державного або місцевих бюджетів, або заснованих об`єднаннями громадян, державними науково-дослідними установами, трудовими і журналістськими колективами, а також реформованим друкованим засобам масової інформації та редакціям відповідно до Закону України "Про реформування державних і комунальних друкованих засобів масової інформації".

Суд дійшов висновку, що позивач у процесі реформування набув відповідно до ч.2 ст. 9 Закону України "Про реформування державних і комунальних друкованих засобів масової інформації" право на оренду спірного приміщення і має таке право на даний час.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не переставав з дня реформування користуватися спірним приміщенням. Вказані обставини підтверджуються наявною в матеріалах справи перепискою сторін.

Разом з тим, з вказаного листування сторін вбачається, що 02.11.2022 позивач звернувся до відповідача з пропозицією щодо укладення договору оренди в якій керуючись Законом України "Про оренду державного та комунального майна" статями 9, 12 Закону України "Про реформування державних і комунальних друкованих засобів масової інформації, просив укласти договір оренди нерухомого майна.

Однак, Договір оренди на момент вирішення спору не укладено.

Водночас позивач набув відповідно до п. 2 ст. 9 Закону України "Про реформування державних і комунальних друкованих засобів масової інформації" право на оренду займаного приміщення і має таке право на даний час.

Новий Закон України "Про оренду державного і комунального майна" не врегулював питання порядку реалізації передбаченого п.2 ст.9 Закону України "Про реформування державних і комунальних друкованих засобів масової інформації" права оренди саме для реформованих друкованих засобів масової інформації.

Таким врегулюванням могло б бути, на думку суду, їх включення до переліку осіб, вказаних у ч. 2 ст. 15 Закону України "Про оренду державного і комунального майна".

Однак усі наступні дії чи бездіяльність сторін цього спору, набрання чинності та вступ у дію з 01.02.2020 Закону України "Про оренду державного і комунального майна" від 03.10.2019 №157-IX, не призвели до скасування норми ч. 2 ст. 9 Закону України "Про реформування державних і комунальних друкованих засобів масової інформації" і не призвели до припинення права на оренду займаного позивачем спірного приміщення.

Відсутність врегулювання у Законі України "Про оренду державного і комунального майна" порядку реалізації права оренди для реформованих друкованих засобів масової інформації могла б бути усунена самим органом місцевого самоврядування відповідно до абз. 5 ч. 6 ст. 6 цього ж закону, згідно з якою "представницький орган місцевого самоврядування може визначити додаткові критерії об`єктів, включення яких до одного з Переліків відбувається на підставі рішення представницького органу місцевого самоврядування".

Відповідач вважає, що спочатку позивачу необхідно звільнити спірне приміщення, і як варіант, укласти договір оренди на інше приміщення, яке відповідатиме потребам Товариства з обмеженою відповідальністю Редакція Здолбунівської районної газети "Нове життя", яке припинило здійснювати нові випуски газет у 2018 році, а станом на червень 2022 року має 0 штатних працівників. На переконання відповідача для позивача не потрібно саме це приміщення за адресою м. Здолбунів, вул. Лесі Українки, 6, а позивачу для здійснення його діяльності можна підібрати інше приміщення з іншою площею. відповідно до наявних потреб.

Господарський суд не погоджується із наведеними аргументами відповідача та зазначає, що право на оренду саме означеного спірного приміщення за адресою м. Здолбунів, вул. Лесі Українки, 6, у позивача наявне в силу ч. 2 ст. 9 Закону України "Про реформування державних і комунальних друкованих засобів масової інформації". Водночас дана норма не передбачає жодних умов чи винятків на реалізацію права оренди із врахуванням обсягів діяльності друкованих засобів масової інформації та кількості їх працівників - ані станом на день реформування, ані в подальшому протягом 15-річного періоду в межах якого означені юридичні особи мають право на оренду саме на приміщення, у яких вони перебували на час реформування редакцій.

Проте відповідач, переслідуючи мету фактичного виселення із спірного приміщення і позбавлення юридичного права позивача на зайняття спірного приміщення, замість того, щоб прийняти своє рішення та "визначити додаткові критерії саме цього об`єкта, включення якого до Переліку другого типу відбувається на підставі рішення представницького органу місцевого самоврядування" і укласти в подальшому договір оренди, займає позицію зовсім іншої спрямованості, а саме відсутності сприяння позивачу у реалізації його права оренди передбаченого ч. 2 ст. 9 Закону України "Про реформування державних і комунальних друкованих засобів масової інформації", ініціювання спорів про виселення, тим самим створює юридичну підставу для унеможливлення користування спірним приміщенням позивачу відповідно до норм нового Закону України "Про оренду державного і комунального майна" та Закону України "Про реформування державних і комунальних друкованих засобів масової інформації".

Частина 2 ст. 9 Закону України "Про реформування державних і комунальних друкованих засобів масової інформації", як і інші положення цього Закону, не встановлюють будь-яких вимог щодо порядку, форми та граничного строку реалізації редакціями права оренди на пільгових умовах.

Обов`язок, вичерпати одним договором увесь 15-річний строк оренди, відсутній.

Заборона на укладення декількох договорів оренди протягом цього строку не встановлена.

Право на відмову у передачі приміщень для їх власників - не передбачено.

Окрім того, суд звертає увагу, що навіть у випадку поділу спірного приміщення у відповідності до рішення Здолбунівської міської ради № 1370 від 02.11.2022, - позивач має право на користування в т.ч. поділеними приміщеннями в силу закону на підставі укладеного договору оренди строком на 15 років.

У разі невизнання стороною договору, укладення якого є обов`язком в силу вимог закону, права іншої сторони на укладення такого договору підлягають захисту судом на підставі п. 1 ч. 2 ст.16 ЦК України шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обов`язкової дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 179 ГК України укладання господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно ч. 4 ст. 179 ГК України, при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст.

Суд в результаті дослідження редакції договору оренди нерухомого майна за адресою: м. Здолбунів, вул. Лесі Українки, 6, дійшов висновку про відповідність дотримання вимог закону.

Відповідно до ч. 7 ст. 180 ГК України строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору.

Згідно ст. 187 ГК України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов`язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що переддоговірним є спір, який виникає у разі, якщо сторона ухиляється або відмовляється від укладення договору в цілому або не погоджує окремі його умови. При цьому передати переддоговірний спір на вирішення суду можливо лише тоді, коли хоча б одна із сторін є зобов`язаною його укласти через пряму вказівку закону, або на підставі обов`язкового для виконання акта планування, попереднього договору. В інших випадках, спір про укладення договору чи з умов договору може бути розглянутий господарським судом тільки за взаємною згодою сторін. У разі вирішення судом переддоговірного спору з дотриманням вказаних вимог, днем укладення договору вважається день набрання чинності відповідним рішенням суду, враховуючи, що в такому випадку договірне зобов`язання між сторонами виникає саме на підставі судового рішення (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №905/889/16 та від 19.06.2019 у справі №915/802/18).

Таким чином, оскільки предметом розгляду даної справи є переддоговірний спір, відповідно, договірне зобов`язання між сторонами виникає саме на підставі судового рішення, а тому днем укладення договору вважається день набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що предметом розгляду даної справи є переддоговірний спір, та відповідно, і договірне зобов`язання між сторонами виникає саме на підставі судового рішення, суд дійшов висновку, що днем укладення договору між позивачем та відповідачем за зустрічним позовом слід вважати дату набрання законної сили рішення у справі № 918/959/22.

Щодо умови п. 10.1 договору, якою передбачено, що договір діє до "31" жовтня 2033 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Згідно з ч. 1 ст. ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк може бути визначений актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Приписами ч. 2 ст. 9 Закону України "Про реформування державних і комунальних друкованих засобів масової інформації" встановлено, що строк оренди повинен становити не менше ніж на 15 років, що в даному випадку становить до 2038 року.

Проте суд не має правових підстав для встановлення строку дії спірного договору до 2038 року так як позивачем встановлений строк до 31.10.2033, а тому застосуванню підлягає саме вказана дата, оскільки, суд під час ухвалення рішення не може вийти за межі позовних вимог.

Суд погоджується з редакцію позивача у п. 3.1. Договору , оскільки в даному випадку було враховано приписи положення Методики розрахунку орендної плати за державне майно затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 28.04.2021 №630 для редакцій реформованих засобів масової інформації згідно з Законом України "Про реформування державних і комунальних друкованих засобів масової інформації".

Суд дослідивши проект договору, дійшов висновку, що інші умови договору не суперечать вимогам чинного законодавства .

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За результатами з`ясування обставин, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, а відповідач своїх заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. ст. 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та про визнання укладеним, з дня набрання рішенням законної сили, Договір оренди майна (будівлі) загальною площею 248,4 кв.м і гараж загальною площею 23,2 кв.м за адресою: м. Здолбунів, вул. Лесі Українки, 6, між Здолбунівського міською радою Рівненської області та Товариством з обмеженою відповідальністю Редакція Здолбунівської районної газети "Нове життя" на умовах визначених позивачем в проекті договору.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, сплачений позивачем судовий збір згідно з квитанцією № 32 від 14.11.2022 у розмірі 2 481 грн 00 коп. покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Редакція Здолбунівської районної газети "Нове життя" до Здолбунівської міської ради Рівненського району Рівненської області про визнання договору оренди майна укладеним задоволити.

2. Визнати укладеним,з дня набрання рішенням законної сили, Договір оренди майна (будівлі) загальною площею 248,4 кв.м і гараж загальною площею 23,2 кв.м за адресою: м. Здолбунів, вул. Лесі Українки, 6, між Здолбунівського міською радою Рівненської області та Товариством з обмеженою відповідальністю Редакція Здолбунівської районної газети "Нове життя" на умовах визначених позивачем в проекті договору, а саме:

ДОГОВІР ОРЕНДИ №

м. Здолбунів "02" листопада 2022 р.

Здолбунівська міська рада Рівненського району Рівненської області в подальшому іменоване "Орендодавець", в особі міського голови Сухляка В.О., який діє на підставі Закону України "Про місцеве самоврядування" з одного боку, та Товариство з обмеженою відповідальністю Редакція Здолбунівської районної газети "Нове життя" в особі директора Голуба Максима Павловича, який діє на підставі Статуту, з іншого боку, уклали цей Договір про наведене нижче:

1. ПРЕДМЕТ ДОГОВОРУ

1.1. Орендодавець передає, а Орендар приймає в користування нерухоме майно, а саме - приміщення, у яких на час реформування розташовувалась редакція районної газети "Нове життя2 (надалі - Майно), загальною площею 248, 4 кв.м., розміщене на першому та другому поверхах будівлі та гаражах загальною площею 23, 2 кв.м., що розташовані за адресою: 35700, м. Здолбунів, вул. Л. Українки, 6.

Керуючись частиною 2 статті 9 Закону України «Про реформування державних і комунальних друкованих засобів масової інформації», на підставі пропозиції товариства з обмеженою відповідальністю «редакції Здолбунівської районної газети « Нове життя», укласти договір оренди на вищезазначені приміщення до 31.10.2033 р. з розміром орендної плати, установленим для бюджетних організацій.

2. УМОВИ ПЕРЕДАЧІ ТА ПОВЕРНЕННЯ ОРЕНДОДАВЦЮ МАЙНА

2.1. Орендар вступає у строкове користування Майном у термін, вказаний у Договорі.

Орендар підтверджує , що Майно йому передане до підписання даного Договору.

2.2. Передача Майна в оренду не тягне за собою виникнення в Орендаря права власності на це Майно. Майно залишається спільною власністю Здолбунівської міської територіальної громади, а Орендар володіє і користується ним протягом строку оренди.

2.3. У разі припинення дії цього Договору Майно повертається Орендодавцеві відповідно до порядку, встановленому цим Договором при передачі Майна Орендарю.

Майно вважається поверненим Орендодавцеві з моменту підписання сторонами акта приймання передачі.

2.4. Ризик випадкової загибелі Майна несе Орендодавець

.

3. ОРЕНДНА ПЛАТА

3.1. Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 28 квітня 2021 р. №630 для редакцій реформованих засобів масової інформації згідно Закону України «Про реформування державних і комунальних друкованих засобів масової інформації».

3.2. У разі припинення дії Договору орендна плата сплачується Орендарем по день фактичної передачі приміщення Орендодавцю.

3.3. Сплата орендної плати проводиться шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Орендодавця один раз в рік (на кінець року).

3.4. Індексація орендної плати проводиться один раз на рік на підставі річних індексів інфляції і здійснюється згідно вимог чинного законодавства.

4. ВИКОРИСТАННЯ АМОРТИЗАЦІЙНИХ ВІДРАХУВАНЬ, ВІДНОВЛЕННЯ ОБ`ЄКТА ОРЕНДИ ТА УМОВИ ЙОГО ПОВЕРНЕННЯ

4.1. Амортизаційні відрахування на орендоване майно нараховується його балансоутримувачем і використовуються на повне відновлення основних фондів.

4.2. Орендар зобов`язаний протягом дії Договору до передачі об`єкта оренди Орендодавцю по акту за свій рахунок проводити необхідний поточний ремонт об`єкта оренди.

4.3. Будівельні роботи на об`єкті оренди виконуються тільки на підставі проектно- кошторисної документації, розробленої та затвердженої в уставленому чинними нормативними актами порядку та при наявності дозволу на ведення будівельних робіт, отриманого в установленому законом порядку.

4.4. У разі закінчення строку дії Договору або при його розірванні Орендар зобов`язаний протягом п`яти днів повернути за актом приймання передачі об`єкт оренди Орендодавцеві у стані, в якому перебував об`єкт оренди на момент передачі його в оренду, з урахуванням всіх здійснених Орендарем поліпшень, які неможливо відокремити від об`єкта оренди без заподіяння йому шкоди, з урахування зносу за період строку дії договору оренди.

4.5. всі невідокремлені поліпшення Майна, здійснені Орендарем, є власністю Здолбунівської міської територіальної громади і їх вартість відшкодуванню не підлягає.

5. ОБОВ`ЯЗКИ ОРЕНДАРЯ

Орендар зобов`язується:

5.1. Використовувати орендоване Майно відповідно до його призначення та умов цього Договору.

5.2. Своєчасно і в повному обсязі вносити Орендодавцеві орендну плату.

5.3. У разі припинення дії Договору оренди повернути Орендодавцеві орендоване Майно відповідно до п.4.5. Договору.

5.4. При проведенні Орендарем ремонту чи переобладнання, Орендар несе матеріальну відповідальність за якість проведених робіт та всі пошкодження, що викликані цими роботами.

5.5. Реконструкцію, технічне переоснащення, поліпшення та капітальний ремонт приміщення, що орендується, здійснювати лише за письмової згоди Органу управління майном, оформленої рішенням відповідної комісії районної ради.

5.6. Підтримувати орендоване Майно в належному стані, передбаченому санітарними та протипожежними правилами, запобігати його пошкодженню.

5.7. Допускати посадових осіб Орендодавця для обстеження орендованого Майна на предмет відповідності використання його за призначенням, правильності сплати орендної плати.

5.8. Письмово повідомляти Орендодавця про зміну юридичного статусу підприємства, керівника, юридичної адреси, реквізитів банку.

5.9. Не укладати договори (договори на суборенду, контракти, угоди), пов`язані з будь яким використанням орендованих приміщень іншою юридичною особою без попередньої згоди на це Орендодавця.

5.10. Орендар зобов`язаний дотримуватися норм протипожежної безпеки та утримувати у справному стані засоби протипожежного захисту і зв`язку, пожежну техніку, обладнання та інвентар, не допускати їх використання не за призначенням. Проводити службове розслідування випадків пожеж, документи розслідування подавати Орендодавцеві.

5.11. Проводити за власний рахунок поточний ремонт орендованого приміщення.

5.12. На вимогу Орендодавця проводити звіряння взаєморозрахунків по орендних платежах за комунальні послуги та експлуатаційні витрати і оформляти відповідні акти звірок, щорічно брати участь інвентаризації розрахунків станом на 1 січня.

5.13. При припиненні використання об`єкта оренди Орендар за місяць повідомляє Орендодавця.

5.14. В разі реорганізації, приватизації чи його (Орендаря) ліквідації або порушення справи про банкрутство в господарському суді письмово повідомити про це Орендодавця в десятиденний термін з моменту виникнення перелічених фактів та надати нотаріально посвідчені копії установчих документів, які враховують реорганізаційні процеси, а також інформацію про правонаступництво.

5.15. Компенсувати Орендодавцю витрат, пов`язані з проведенням незалежної оцінки об`єкта оренди.

5.16. Звільнити об`єкт оренди:

- у зв`язку з аварійною ситуацією або стихійним лихом, що може спричинити руйнування елементів будинку терміново;

- при зносі будинку, постановці його на капітальний ремонт и реконструкцію з відселенням протягом місяця після отримання повідомлення Орендодавця.

6. ПРАВА ОРЕНДАРЯ

Орендар має право:

6.1. Самостійно здійснювати господарську діяльність в межах, визначеним Статутом, чинним законодавством України та цим Договором.

6.2. Вказувати своє місцезнаходження, розпорядок роботи у приміщенні, що орендується, шляхом розміщення відповідних вивісок, вказівних табличок, рекламних стендів.

6.3. Орендар не відповідає по зобов`язаннях Орендодавця.

7. ОБОВ`ЯЗКИ ОРЕНДОДАВЦЯ

Орендодавець зобов`язується:

7.1. Усувати пошкодження та наслідки аварій у приміщенні, що орендується, які відбулися не з вини Орендаря.

8. ПРАВА ОРЕНДОДАВЦЯ

Орендодавець має право:

8.1. Щоквартально контролювати наявність, стан Майна, напрями та ефективність використання Майна, переданого в оренду за цим Договором.

8.2. Виступати з ініціативою щодо внесення змін у Договір оренди або його розірвання у разі погіршення стану орендованого Майна внаслідок його неналежного використання або невиконання умов Договору.

8.3. Орендодавець не відповідає по зобов`язаннях Орендаря.

9. ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ СТОРІН

9.1. За невиконання або неналежне виконання зобов`язань згідно з Договором оренди сторони несуть відповідальність, передбачену чинним Законодавством України.

9.2. Орендар відшкодовує Орендодавцю збитки, спричинені неналежним ремонтом або експлуатацією об`єкта оренди.

При погіршенні стану або знищенні об`єкта оренди з вини Орендаря він відшкодовує Орендодавцю збитки в розмірі вартості ремонту або відновлення Майна.

Відшкодування збитків, передбачених цим пунктом Договору, здійснюється лише а умови, якщо вищезазначені ризики не застраховано або розмір страхового відшкодування менше розміру завданих збитків.

9.3. У разі звільнення Орендарем об`єкта оренди без письмового попередження, а також беж складання акта про передачу об`єкта в належному стані, Орендар несе повну матеріальну відповідальність за нанесені у зв`язку з цим збитки в повному їх розмірі та сплачує Орендодавцеві орендну плату за весь період користування.

9.4. За майно, залишене Орендарем в орендованому приміщенні без нагляду та охорони, Орендодавець охорони не несе.

9.5. При невиконанні або порушенні однією із Сторін умов цього Договору та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України, Договір може бути розірваний достроково на вимогу однієї з сторін за рішенням суду.

9.6. Спори, що виникають у ході виконання Договору оренди, вирішуються за згодою сторін. Якщо згоди не буде досягнуто, спір передається на розгляд господарського суду.

10. СТРОК ЧИННОСТІ, УМОВИ ЗМІНИ ТА РОЗІРВАННЯ ДОГОВОРУ

10.1. Договір набуває чинності з моменту підписання сторонами Договору.

Договір діє з « 02» листопада 2022 р. до « 31» жовтня 2033р.

10.2. Умови Договору зберігають силу протягом всього строку дії Договору.

10.3. Зміна або розірвання Договору можуть мати місце за погодженням сторін. Зміни та доповнення, що вносяться, розглядаються сторонами протягом 20 днів. Одностороння відмова від виконання Договору та внесення змін не допускається.

10.4. Договір може бути розірваний в разі невиконання його умов або на вимогу однієї з сторін за рішенням господарського суду у випадках, передбачених чинним законодавством.

10.5. У разі відсутності заяви однієї з сторін про припинення або зміну Договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця Договір вважається укладеним на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором.

10.6. Реорганізація Орендодавця чи Орендаря або перехід права власності на орендоване Майно третім особам не визнається підставою для зміни або припинення дії цього Договору. Він зберігає свою чинність для нового власника орендованого Майна (його правонаступників) за винятком випадку приватизації Майна Орендарем.

10.7. Чинність цього Договору оренди припиняється внаслідок:

- закінчення строку, на який його було укладено;

- достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням господарського суду;

- в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

10.8. Взаємовідносини сторін, не врегульовані цим Договором, регламентуються чинним законодавством України.

10.9. Цей Договір укладений в двох примірниках, кожен з яких має однакову юридичну силу:

1 Орендодавцю;

2 Орендарю.

11. ЮРИДИЧНІ АДРЕСИ ТА РЕКВІЗИТИ СТОРІН

Орендодавець: Здолбунівська міська рада Рівненського району Рівненської області 35705 м. Здолбунів, вул. Грушевського, 14

Код

Розрахунковий рахунок

___________________________

в __________________________

МФО ______________________

Міський голова В. Сухляк

Орендар: Товариство з обмеженою відповідальністю «Редакція Здолбунівської районної газети «Нове життя»

35701, м. Здолбунів, вул. Л.Українки, буд.6

Код

Директор М.Голуб

3. Стягнути з Здолбунівської міської ради Рівненського району Рівненської області (35705, Рівненська обл., Рівненський р-н, м. Здолбунів, вул. Грушевського буд. 14, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Редакція Здолбунівської районної газети "Нове життя" (35700, Рівненська обл., м. Здолбунів, вул. Лесі Українки, буд.6, ) 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн 00 коп. судового збору.

4. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно - західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку визначеному ст. 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано « 24» лютого 2023 року.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя І.О. Пашкевич