ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

28.02.2023м. ДніпроСправа № 904/1029/23

за позовом ОСОБА_1 , м. Полтава

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавський ремонтно-механічний завод", м. Дніпро

За участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Державного реєстратора юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців Виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Микитенко Л.І., м. Мерефа, Харківська область

про визнання недійсним рішення загальних зборів та скасування державної реєстрації

Суддя Ніколенко М.О.

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавський ремонтно-механічний завод" про:

- визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавський ремонтно-механічний завод", оформленого протоколом №19-01.23 від 19.01.2023, в частині місця знаходження Товариства;

- скасування державної реєстрації змін відомостей про юридичну особу від 22.02.2022 за номером 020004269, вчиненої державним реєстратором виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Микитенко Л.І.

Позов обґрунтований порушенням відповідачем своїх зобов`язань з повідомлення позивача про час та місце проведення оскаржуваних загальних зборів в установленому законом порядку.

Ухвалою суду від 27.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне провадження у справі. Призначено підготовче засідання на 28.03.2023.

Також ухвалою суду від 27.02.2023 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Державного реєстратора юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців Виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Микитенко Л.І.

Позивачем разом з позовом надано заяву про забезпечення позову шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "Полтавський ремонтно-механічний завод", а також суб`єктам державної реєстрації, визначеним Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань" вчиняти реєстраційні дії щодо внесення змін до відомостей про Товариство з обмеженою відповідальністю "Полтавський ремонтно-механічний завод" (ідентифікаційний код: 31966962; місце реєстрації: 49019, м. Дніпро, вул. Ударників, 27), що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, а саме: реєстраційні дії щодо внесення будь-яких змін до відомостей про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені цієї юридичної особи, а також реєстраційні дії щодо поновлення (актуалізації) запису (записів) про керівника цієї юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені цієї юридичної особи; зміну місця знаходження юридичної особи.

В обґрунтування вищевказаної заяви позивач зазначив, що іншим учасником юридичної особи можуть бути вчинені дії щодо відчуження майна Товариства, що матиме наслідком зменшення частки заявника у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавський ремонтно-механічний завод".

Розглянувши заяву про забезпечення позову та додані до неї матеріали суд встановив таке.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною першою статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною першою статті 11 ГПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Відповідно до ст. 136 Господарського кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання (п. 2).

Отже, забезпечення позову - це, по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

У рішенні Конституційного Суду України від 31.05.2011 у справі № 4-рп/2011 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 376 у взаємозв`язку зі статтями 151, 152, 153 Цивільного процесуального кодексу України вказано, що з метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову (абзац п`ятий пункту 4 мотивувальної частини цього рішення).

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Він віднесений до механізму захисту прав і свобод людини, зокрема в судовому порядку, і є гарантією їх захисту та відновлення, а отже, елементом правосуддя. Забезпечення позову стосується всіх стадій судового провадження (підготовка, призначення, розгляд справи, виконання рішення) і є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в господарському судочинстві, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для людини рішення, оскільки надає можливість суду до ухвалення рішення в господарській справі вжити заходів до забезпечення реалізації позовних вимог.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень, вбачається, що застосування заходів забезпечення позову необхідне через існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в даній справі, а захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 14.06.2018 у справі №916/10/18, від 23.06.2018 у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/18, від 21.01.2019 у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі №904/1417/19.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.05.2020 у справі № 910/11739/19.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Так, як зазначено вище, предметом спору у справі є визнання недійсним рішення загальних зборів учасників та скасування державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, в тому числі змін керівника товариства та юридичної адреси.

З матеріалів справи вбачається, що між кінцевими бенефіцфіарними власниками ТОВ "Полтавський ремонтно-механічний завод" виник корпоративний спір з приводу управління товариством. Слід звернути особливу увагу на те, що корпоративний спір виник після смерті одного із засновників підприємства, між його спадкоємцями та іншим учасником. При цьому, померлий, володів істотною часткою (80%) в статному фонді. З інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, вбачається, що після смерті учасника з істотною часткою, відбулось численна кількість реєстрацій змін до відомостей про юридичну особу, в тому числі змін керівника товариства та юридичної адреси, що само по собі має ознаки спроб "рейдерського" захоплення підприємства. Є очевидним, що метою такого спору є фактичний контроль над підприємством (як наслідок, активами/майном та грошовими коштами підприємства).

Отже, до з`ясування обставин справи і вирішення спору по суті доцільним буде застосування заходів забезпечення позову з тим, щоб фактичний контроль над підприємством не був протиправно переданий третім особам.

Невжиття заходів забезпечення позову у цій справі з високою імовірністю може призвести до того, що на день набранням законної сили будь-яким рішенням у цій справі фактичний контроль над підприємством буде переданий третім особам. Це може призвести до неможливості ефективного захисту або поновленню порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (приведе до виникнення нових судових проваджень) чи зробить взагалі неможливим реальне відновлення порушених прав.

При цьому, здійснюючи оцінку адекватності обраного заявником способу забезпечення позову, судом прийнято до уваги, що обраний вид забезпечення позову не призводить до невиправданого обмеження прав ТОВ "Полтавський ремонтно-механічний завод", оскільки фактичний контроль над підприємством залишається у дійсного керівника юридичної особи.

Керуючись ст.ст. 136, 137, ст. 140, ст. 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову - задовольнити.

Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Полтавський ремонтно-механічний завод", а також суб`єктам державної реєстрації, визначеним Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань", до набрання законної сили рішенням суду у справі № 904/1029/23, вчиняти реєстраційні дії щодо внесення змін до відомостей про Товариство з обмеженою відповідальністю "Полтавський ремонтно-механічний завод" (ідентифікаційний код: 31966962; місце реєстрації: 49019, м. Дніпро, вул. Ударників, 27), що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, а саме: реєстраційні дії щодо внесення будь-яких змін до відомостей про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені цієї юридичної особи, а також реєстраційні дії щодо поновлення (актуалізації) запису (записів) про керівника цієї юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені цієї юридичної особи; зміну місця знаходження юридичної особи.

Стягувач: Ковальов Денис Сергійович (ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ; місцезнаходження: АДРЕСА_1 ).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Полтавський ремонтно-механічний завод" (ідентифікаційний код: 31966962; місце реєстрації: 49019, м. Дніпро, вул. Ударників, 27).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 28.02.2023 та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала є виконавчим документом, підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", та може бути пред`явлена до виконання у строк до 28.02.2026 включно.

Суддя М.О. Ніколенко