РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.02.2023Справа № 910/11334/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектр-Агро» (вул. Промислова, 20, м. Обухів, Київська обл., 08702; ідентифікаційний код 36348550)

до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

про стягнення 645 707, 61 грн,

без виклику представників учасників справи,

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції Позивача

До господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектр-Агро» (далі за текстом - ТОВ «Спектр-Агро», Позивач) до ОСОБА_1 (далі за текстом - ОСОБА_1 , Відповідач) про стягнення заборгованості за договором № 04092020 від 04.09.2020 (далі за текстом - Договір) в загальному розмірі 645 707, 61 грн, яка складається із суми основного боргу - 463 880 грн, неустойки - 56 173, 96 грн, 3 % річних - 11 400, 01 грн та інфляційних втрат - 114 253, 64 грн.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що ним на виконання умов Договору 18.06.2021 сплачено Відповідачу суму в розмірі 463 880 грн на підставі рахунку-фактури № СФ-0000026 від 18.06.2021 за поставку товару.

Водночас, станом на дату звернення до суду з даним позовом товар Відповідачем не поставлено у зв`язку з чим у останнього існує обов`язок повернути раніше сплачені Позивачем кошти в зазначеному розмірі.

У зв`язку із затримкою виконання замовлення Позивача, ним на підставі пункту 6.4. Договору здійснено нарахування неустойки, а на підставі частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) 3 % річних та інфляційні втрати.

Також Позивач просить суд стягнути з Відповідача витрати на професійну правничу допомогу, розмір яких згідно попереднього орієнтовного розрахунку суми судових витрат становить 88 135, 88 грн.

2. Процесуальні дії у справі

Ухвалою господарського суду міста Києва від 28.10.2022 позовну заяву ТОВ «Спектр-Агро» залишено без руху, Позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду уточненої позовної заяви із приведеним у відповідність найменуванням Відповідача та прохальною частиною позовної заяви (враховуючи припинення Відповідачем статусу суб`єкта господарювання).

31.10.2022 через загальний відділ діловодства до господарського суду міста Києва надійшла уточнена позовна заява, в якій Позивач просить суд стягнути зазначену заборгованість з ОСОБА_1 (далі за текстом - ОСОБА_1 , Відповідач).

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.11.2022 вирішено звернутися до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації із запитом щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ).

13.12.2022 через загальний відділ діловодства до господарського суду міста Києва надійшла відповідь на запит від Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.12.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд вказує, що ухвала від 19.12.2022 направлялася Відповідачу поштовим повідомленням № 778 на адресу, підтверджену Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації - АДРЕСА_1, однак конверт повернувся на адресу суду не врученим із зазначенням причин «за закінченням терміну зберігання».

Згідно з пунктом 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав.

Таким чином, приймаючи до уваги, що Відповідач повідомлявся про відкриття провадження належним чином, а матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до частини 5 статті 252 ГПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

04.09.2020 між ТОВ «Спектр-Агро» (Замовник) та ФОП Попова К.І. (Виконавець) укладено Договір, відповідно до пункту 1.1. якого Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується виконувати роботи та/або надати послуги, обумовлені Сторонами у відповідних Додатках до Договору, а Замовник зобов`язується приймати та оплачувати роботи та/або послуги Виконавця.

Сторони узгоджують окремі роботи/послуги, які виконуються / надаються за цим Договором, шляхом підписання окремих Додатків, в яких зазначається повна характеристика таких робіт/послуг, строки їх виконання та вартість (пункт 3.1. Договору).

Пунктом 3.2. Договору закріплено, що оплата вартості робіт/послуг здійснюється Замовником в національній валюті України шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Виконавця. Замовник зобов`язаний здійснювати оплату робіт/послуг згідно з Додатками, підписаними обома Сторонами.

Характеристика конкретних робіт/послуг, термін виконання, вартість та порядок розрахунків визначаються в Додатках, які є невід`ємними частинами цього Договору (пункт 3.2. Договору).

Згідно з пунктом 6.4. Договору у разі затримки виконання замовлень Виконавець сплачує неустойку у розмірі подвійної облікової ставки, що діяла в період прострочення, від вартості замовлення за кожний день затримки.

Відповідно до пункту 7.1. Договору останній набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами і зберігає чинність до 31.12.2020. Якщо за 15 календарних днів до дати закінчення строку дії Договору будь яка із Сторін не заявила про свій намір припинити дію Договору він вважається пролонгованим строком на один рік.

18.06.2021 між сторонами укладено Додаток № 4 до Договору, відповідно яким погоджено поставку Відповідачем продукції (набір рекламно-сувенірна продукція) на суму 463 880 грн.

Пунктом 3 Додатку № 4 до Договору визначено, що кошти в розмірі 100 % від вартості робіт сплачуються замовником (Позивачем) протягом 3-ох робочих днів з дати отримання рахунку - фактури, виставленого Виконавцем.

На підставі виставленого Відповідачем рахунку-фактури № СФ-0000026 від 16.08.2021 Позивачем здійснено оплату товару на суму 463 880 грн згідно платіжного доручення № 1382 від 18.06.2021.

При цьому судом встановлено, що умовами Договору та Додатку № 4 не встановлено строки виконання Відповідачем замовлення Позивача щодо поставки продукції, що також зазначається Позивачем у позові.

Відтак, Позивач стверджує, що оскільки строк поставки товару Додатком № 4 до Договору не визначений, тому при розгляді даного спору, щодо умов, які не передбачені Договором, слід керуватися нормами Договору та законодавства, які стосуються поставки товарів.

Позивач в даному випадку посилається на положення пункту 7.1. Договору та зазначає, що за 15 календарних днів до 31.12.2020 сторони не заявили про свій намір припинити дію Договору, отже він вважається автоматично пролонгованим строком на один календарний рік, тобто до 31.12.2021, при цьому, на переконання Позивача, повторної пролонгації Договору умовами даного Договору не передбачено.

Також Позивач посилається на положення частин 1-2 статті 267 Господарського кодексу України (далі за текстом - ГК України), якими встановлено, що договір поставки може бути укладений на один рік, на строк більше одного року (довгостроковий договір) або на інший строк, визначений угодою сторін. Якщо в договорі строк його дії не визначений, він вважається укладеним на один рік. Строки поставки встановлюються сторонами в договорі з урахуванням необхідності ритмічного та безперебійного постачання товарів споживачам, якщо інше не передбачено законодавством.

З огляду на зазначене Позивач звертає увагу суду на те, що із суті Договору та законодавства випливає, що оскільки Додатком № 4 до Договору не встановлено строк поставки товару, який є предметом даного додатку, то він встановлений Договором - товар мав бути поставлений до закінчення строку дії Договору, тобто до 31.12.2021, оскільки після цієї дати господарські правовідносини Сторін мають бути припиненими.

Крім того, Позивачем здійснено нарахування неустойки на існуючу суму заборгованості за період з 01.01.2022 по 30.06.2022 в розмірі 56 173, 96 грн, 3 % річних з 01.01.2022 по 26.10.2022 в розмірі 11 400, 01 грн, інфляційні втрати - 114 253, 64 грн.

Заперечень Відповідача щодо заявлених позовних вимог матеріали справи не містять.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами Договору, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою від є договором поставки.

Частиною 7 статті 179 ГК України встановлено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно частини 1 статті 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Положення частини 1 статті 180 ГК України кореспондуються зі статтею 628 ЦК України.

Частинами 1, 3, 5 статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень статей 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається зі змісту частини 1 статті 265 ГК України та частини 1 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 ЦК України).

Частинами 1,2 статті 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до статті 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Як встановлено судом вище, за наслідками укладення між Позивачем та Відповідачем Договору та Додатку № 4, на підставі виставленого рахунку-фактури № СФ-0000026 від 16.08.2021 Позивачем здійснено оплату товару на суму 463 880 грн згідно платіжного доручення № 1382 від 18.06.2021.

Водночас, згідно доводів Позивача, які не заперечуються Відповідачем, такий товар станом на дату звернення до суду не поставлено.

Як встановлено судом вище, Договір та Додаток № 4 не містить строку виконання Відповідачем зобов`язань, який згідно пункту 3.1. Договору має встановлювати та узгоджуватися сторонами окремими додатками, що відповідно Позивачем та Відповідачем не вчинено.

Зазначене вище також визнається Позивачем у позовній заяві.

Крім того, суд звертає увагу Позивача, що факт надання Виконавцю (Відповідачу) матеріалів та інформації (Позивача) необхідних для виконання робіт/послуг, які відсутні в матеріалах справи, також впливає на дату початку виконання таких робіт/послуг (пункт 3.3. Договору).

При цьому, суд не погоджується з формулюванням Позивачем підстав для повернення попередньої оплати в силу закінчення 31.12.2021строку дії Договору, оскільки в матеріалах справи відсутні повідомлення / заяви сторін про припинення дії Договору у порядку згідно пункту 7.1. Договору, у зв`язку з чим останній фактично пролонговано до 31.12.2023.

Суд вказує, що закінчення строку дії договору не впливає на обов`язок сторін виконувати свої договірні зобов`язання, а виходячи з положень частини 1 статті 631 ЦК України строк договору це є час протягом якого сторони можуть, а не зобов`язані здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору, тобто не здійснення за Договором поставки не припиняє дії Договору та можливості його автоматичної пролонгації.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1 та 2 статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Враховуючи викладене вище та з огляду на правовідносини сторін, які склалися в ході виконання Договору та Додатку № 4, а саме не узгодження сторонами строку поставки товару, Позивач має право у відповідності до положень статті 530 та частини 2 статті 693 ЦК України та вимагати у Відповідача передання йому оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати, що відповідно дало б змогу суду встановити факт невиконання Відповідачем зобов`язання за Договором та факт прострочення такого виконання (за наявності).

Однак, враховуючи наявні в матеріалах справи докази та з огляду на аргументи Позивача, які не прийняті судом як належні, суд дійшов висновку, що наразі не вбачається за можливе встановити факт порушення Відповідачем умов Договору в частині непостачання товару, а тому відсутні підстави для стягнення суми попередньої оплати та нарахування Позивачем неустойки, 3 % річних та інфляційних втрат.

Частинами 1-2 статті 74 ГПК України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Підсумовуючи викладене вище, враховуючи встановлені судом обставини та сукупність наданих до матеріалів справи доказів, суд дійшов висновку, що Позивачем не доведено факту порушення Відповідачем договірних правовідносин в частині поставки товару, а відтак відсутні підстави для стягнення суми попередньої оплати у зв`язку з чим позов не підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються на Позивача та йому не відшкодовуються.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектр-Агро» (вул. Промислова, 20, м. Обухів, Київська обл., 08702; ідентифікаційний код 36348550) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) про стягнення 645 707, 61 грн - відмовити.

2. Судові витрати Позивачу не відшкодовуються.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано: 27.02.2023

Суддя Антон ПУКАС