РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.02.2023Справа № 910/10108/22
Суддя Господарського суду міста Києва Стасюк С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація"

до Київського міського центру зайнятості

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Департамент комунальної власності м. Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про стягнення 127 590,71 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Київського міського центру зайнятості (відповідач) про стягнення 127 590,71 грн., у тому числі 114 773,69 грн. заборгованості з орендної плати, 4,22 грн. заборгованості з компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою, 11 447,52 грн. інфляційних втрат, 1 365,28 грн. 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 777-2 від 31.10.2018 в частині здійснення оплати орендних платежів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2022 відкрито провадження у справі № 910/10108/22, залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Департамент комунальної власності м. Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

21.11.2022 до Господарського суду міста Києва від третьої особи надійшли пояснення по справі, відповідно до яких Департамент комунальної власності м. Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) просив задовольнити позовні вимоги.

25.11.2022 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що позивачем нарахована орендна плата та компенсаційні витрати підприємства за користування земельною ділянкою всупереч Рішенню Київської міської ради №25/25 від 24.12.2020 та Рішенню Київської міської ради №4551/4592 від 30.03.2022.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

31.10.2018 між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (орендодавцем) та Київським міським центром зайнятості (орендарем) був укладений договір №777-2 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду.

Відповідно до п.1.1 Договору орендодавець на підставі протоколу засідання постійної комісії Київської міської ради з питань власності від 09.07. 2018 № 29/105 (п. 168) передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва (далі об`єкт оренди), яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Ломоносова, 10, літера А, для розміщення структурного підрозділу у місті Києві установи державної служби зайнятості - Голосіївської районної філії Київського міського центру зайнятості.

Пунктом 2.1 Договору визначено, що об`єктом оренди є нежитлові приміщення загальною площею: 478,10 кв.м, в т.ч. 1 поверх - 478,10 кв.м згідно з викопіюванням з поповерхового плану, що складає невід`ємну частину цього договору.

Відповідно до п. 2.3, 2.4 Договору стан об`єкта на дату передачі його орендареві визначається в акті приймання - передачі за узгодженим висновком підприємства - балансоутримувача і орендаря, що є невід`ємною частиною договору. Передача об`єкта в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря права власності на цей об`єкт. Власником об`єкта залишається територіальна громада міста Києва, а орендар користується ним протягом строку оренди.

Згідно з п. 3.9. Договору оплата комунальних послуг, витрат на утримання прибудинкової території, вартість послуг по ремонту та технічному обслуговуванню інженерного обладнання та внутрішньо будинкових мереж, ремонту будівлі, у т.ч.: покрівлі, фасаду, вивіз сміття тощо, компенсацію витрат підприємства-балансоутримувача за користування земельною ділянкою не входить до складу орендної плати.

Відповідно до п. 3.12 Договору у разі припинення (розірвання) цього Договору орендар сплачує орендну плату та компенсацію витрат підприємства за користування земельною ділянкою до дня повернення об`єкта за актом приймання-передачі включно. Закінчення строку дії цього Договору не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою та компенсацією витрат підприємства за користування земельною ділянкою, якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи штрафні санкції, підприємству-балансоутримувачу.

За умовами п.п. 3.1, 3.1.1., 3.6 Договору, за користування об`єктом оренди Орендар сплачує орендну плату та компенсацію витрат підприємства за користування земельною ділянкою, на якій розташований об`єкт оренди, починаючи з дати підписання цього договору.

Згідно з п. 3.2. Договору розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Орендна плата та компенсація витрат підприємства за користування земельною ділянкою сплачуються Орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності Орендаря щомісячно не пізніше 5 числа поточного місяця (п. 3.7 Договору).

Пунктом 4.2.19 Договору зобов`язано орендаря після припинення дії цього договору протягом 3 календарних днів передати майно по акту приймання-передачі підприємству балансоутримувачу. Сторони погодили, що акт приймання-передачі об`єкта оренди підписується відповідним орендодавцем, орендарем та підприємством-балансоутримувачем. У разі невиконання цього пункту орендар сплачує неустойку у подвійному розмірі орендної плати та компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою. Для продовження дії цього договору оренди орендар за три місяці до дати закінчення цього договору має надати орендодавцю новий звіт з незалежної оцінки об`єкта.

У разі закінчення /припинення дії цього договору або при його розірванні орендар зобов`язаний за актом приймання-передачі повернути об`єкт підприємству-балансоутримувачу у стані, не гіршому, ніж в якому перебував об`єкт на момент передачі його в оренду, з урахуванням усіх здійснених орендарем поліпшень, які неможливо відокремити від об`єкта без заподіяння йому шкоди, з урахуванням зносу за період строку дії договору оренди (п. 7.5 договору).

Цей договір є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 31.10.2018 по 29.10.2021. Усі зміни та доповнення до цього договору оформляються в письмовій формі і вступають в силу з моменту їх підписання сторонами. Договір припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено. (п. 9.1, 9.2, 9.4 договору).

Відповідно до п. 9.7 договору для продовження дії договору на новий строк орендар звертається до орендодавця за 3 місяці до закінчення строку дії договору із заявою про продовження договору на новий строк. До заяви додається новий звіт з незалежної оцінки об`єкта, яка передбачена п. 4.2.20 цього договору.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.08.2022, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2022 у справі № 910/1549/22 за позовом Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до Київського міського центру зайнятості, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" про усунення перешкод в користуванні майном шляхом виселення позов задоволено повністю. Виселено Київський міський центр зайнятості з нежилого приміщення за адресою: м. Київ, вул. Ломоносова, 10, літера А, загальною площею 478,10 кв. м.

За твердженнями позивача, відповідач орендовані приміщення не звільнив, за актом приймання-передачі орендодавцеві та підприємству-балансоутримувачу не повернув.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначає, що відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання зі сплати орендної плати та компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою за період з 15.10.2021 по 31.08.2022, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем з орендної плати у розмірі 114 773,69 грн. та з компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою у розмірі 4,22 грн. Крім того, позивач в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України нарахував до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 1 365,28 грн. та інфляційні втрати у розмірі 11 447,52 грн.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором оренди, а тому до вищевказаних відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Як встановлено ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Як вбачається із матеріалів справи, на виконання умов Lоговору позивач передав, а відповідач в свою чергу прийняв в оренду нежилі приміщення загальною площею 478,10 кв.м. у будинку № 10 літера А на вул. Ломоносова, що перебувають на балансі Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" про що свідчить належним чином оформлений та підписаний уповноваженими представниками сторін і скріплений печатками підприємств акт приймання - передачі нерухомого майна від 19.10.2012.

Частиною 1 ст. 762 Цивільного кодексу України визначено, що за користування майном з наймодавця справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України).

Статтею 286 Господарського кодексу України встановлено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

У позовній заяві позивач зазначає, що у відповідача утворилась заборгованість перед Комунальним підприємством "Київжитлоспецексплуатація" з орендної плати у розмірі 114 773,69 грн. за період з 15.10.2021 по 31.08.2022, що підтверджується довідкою заборгованості про нарахування і надходження плати за користування нежитлового приміщення за адресою: м. Київ, вул. Ломоносова, 10, літера А.

Відповідно до п. 3.7. та 4.2.2. договору орендар зобов`язався своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату та компенсацію витрат підприємства за користування земельною ділянкою незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 5 числа поточного місяця за поточний місяць.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Судом встановлено, що Постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11.03.2020 №211, яка набула чинності 12.03.2020 установлено з 12 березня 2020 року на усій території України карантин.

Постановою КМУ від 22.09.2021 №981 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» щодо продовження дію карантину до 31 грудня 2021 на всій території України.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1336 від 15.12.2021 дія карантину на території України була продовжена до 31.03.2022.

Суд зазначає, що Київська міська рада діє в межах повноважень, визначених статтями 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та 22 Закону України "Про столицю України - місто-герой Київ".

Відповідно до п. 28 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання як прийняття рішень щодо надання відповідно до чинного законодавства пільг по місцевих податках і зборах.

Пунктом 6 Рішення Київської міської ради від 24.12.2020 №25/25 «Про деякі питання комплексної підтримки суб`єктів господарювання міста Києва на час дії обмежувальних заходів» із змінами і доповненнями, внесеними рішенням Київської міської ради від 8 квітня 2021 року № 569/610 (надалі - «Рішення від 24.12.2020 №25/25») вирішено тимчасово, на строк з 01 січня 2021 року і на період дії карантинних обмежень, встановлених з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, але не раніше 30 червня 2021 року встановити орендну плату за майно територіальної громади міста Києва у розмірі 50% від орендної плати, визначеної у діючих договорах.

Згідно з п. 11 Рішення від 24.12.2020 №25/25 застосування пунктів 6, 7 та 10 цього рішення не потребує внесення змін до договорів оренди майна територіальної громади міста Києва та договорів тимчасового користування місцями, що перебувають в комунальній власності територіальної громади міста Києва, для розміщення рекламних засобів.

Разом з тим, постійною комісією КМР з питань власності на засіданні від 30.06.2021 (протокол №18/20), у питанні 4 порядку денного «Про розгляд звернення Союзу власників малого та середнього бізнесу щодо продовження дії заходів на підтримку суб`єктів господарювання, встановлених рішенням Київради від 24.12.2020 №25/25 «Про деякі питання комплексної підтримки суб`єктів господарювання міста Києва на час дії обмежувальних заходів» в частині встановлення орендної плати за майно територіальної громади міста Києва у розмірі 50% (вх. від 22.06.2021 №08/14623).» вказано, що «…в грудні 2020 року депутати Київради затвердили комплекс заходів для підтримки малого та середнього бізнесу столиці на час карантинних обмежень, у тому числі і встановлення орендної плати за майно територіальної громади міста Києва у розмірі 50%.

Рішенням Київради від 24.12.2020 №25/25 «Про деякі питання комплексної підтримки суб`єктів господарювання міста Києва на час дії обмежувальних заходів» встановлено, що тимчасово, на строк з 01 січня 2021 року і на період дії карантинних обмежень, встановлених з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, але не раніше 30 червня 2021 року встановлено орендну плату за майно територіальної громади міста Києва у розмірі 50 % від орендної плати, визначеної у діючих договорах, тобто в рішенні не визначено кінцеву дату терміну дії рішення. Одночасно, заступник голови КМДА повідомив, що карантинні обмеження в Україні встановлюються постановою Кабінету Міністрів України і у балансоутримувачів комунального майна можуть виникнути питання з приводу того, на які карантинні обмеження розповсюджується це рішення Київради. Слід зазначити, що, будь-які встановлені карантинні обмеження Кабінетом Міністрів України є підставою для нарахування встановлених пільг визначених рішенням Київради від 24.12.2020 №25/25, тобто, навіть останнє суттєве пом`якшення карантинних обмежень, яке було ухвалено Кабінетом Міністрів України, і яким було продовжено карантинні обмеження до 31 серпня 2021 року. З огляду на це, термін дії зазначеного рішення Київради закінчиться лише у випадку повного зняття карантинних обмежень Кабінетом Міністрів України».

Отже, враховуючи рішенням Київської міської ради від 24.12.2020 №25/25, яким встановлено на період дії карантинних обмежень орендну плату за майно територіальної громади міста Києва у розмірі 50% від орендної плати, визначеної у діючих договорах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення заборгованості з орендної плати за період з 15.10.2021 по 23.02.2022 підлягають частковому задоволенню у розмірі 20 994,98 грн.

Що стосується заборгованості по орендній платі за період з 24.02.2022 по 31.08.2022, суд зазначає наступне.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Верховною Радою України 24.02.2022 Законом № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан на 30 діб, який продовжено Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Верховною Радою України 15.03.2022 Законом № 2119-ІХ, від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженим Верховною Радою України Законом № 2212-ІХ, від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженим Законом України № 2263-ІХ від 22.05.2022, від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 № 2500-ІХ. Останнім Указом воєнний стан в Україні продовжено з 23.08.2022 на 90 діб, тобто до 21.11.2022.

Підпунктом 1.2 п. 1 Рішення Київської міської ради від 30.03.2022 № 4551/4592 «Про деякі питання комплексної підтримки суб`єктів господарювання міста Києва під час дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ», із змінами і доповненнями, внесеними рішенням Київської міської ради від 15.04.2022 № 4569/4610, передбачено, що у сфері комунального майна територіальної громади міста Києва на період дії воєнного стану та один місяць з дати його припинення орендарі за договорами оренди комунального майна територіальної громади міста Києва звільняються від орендної плати.

Таким чином, з урахуванням положень підпункту 1.2 п. 1 Рішення Київської міської ради від 30.03.2022 № 4551/4592, відповідач був звільнений від сплати орендних платежів в період з 24.02.2022 по 31.08.2022, що є підставою для відмови у стягненні з Київського міського центру зайнятості орендної плати за вищевказаний період.

У той же час, виходячи з того, що витрати підприємства-балансоутримувача за користування земельною ділянкою не входить до складу орендної плати, до цих платежів не застосовувалась знижка 50% щодо зменшення орендної плати на час карантинних обмежень та орендарі не звільняються від їх сплати.

Таким чином позовні вимоги в частині стягнення 4,22 грн. заборгованості з компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою підлягають задоволенню у повному обсязі.

Що стосується позовних вимог щодо стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 1 365,28 грн. та інфляційних втрат у розмірі 11 447,52 грн. за прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати орендних платежів та компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Після перевірки розрахунку позивача в частині 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання з компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою, суд дійшов висновку, що розрахунок останнього є обґрунтованим та арифметично вірним, а тому вимоги про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 0,05 грн. та інфляційних втрат у розмірі 0,45 грн. підлягають задоволенню.

Що стосується нарахованих позивачем 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати орендних платежів, то за перерахунком суду, з урахуванням встановленої суми боргу та з огляду на положення п. 3.7 договору, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню є 3% річних у розмірі 125,71 грн. та інфляційні втрати у розмірі 715,91 грн.

Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 125,76 грн. 3 % річних та 716,36 грн. інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати орендних платежів та компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Підсумовуючи наведене, позовні вимоги Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" до Київського міського центру зайнятості підлягають частковому задоволенню у розмірі 20 994,98 грн. заборгованості з орендної плати, 4,22 грн. заборгованості з компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою, 125,76 грн. 3 % річних та 716,36 грн. інфляційних втрат.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 74, 76-80, 129, 231, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" до Київського міського центру зайнятості, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Департаменту комунальної власності м. Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про стягнення 127 590,71 грн. - задовольнити частково.

2.Стягнути з Київського міського центру зайнятості (01033, місто Київ, вулиця Жилянська, будинок 47 Б, ідентифікаційний код 03491091) на користь Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" (01001, місто Київ, вулиця Володимирська, будинок 51-А, ідентифікаційний код 03366500) 20 994 (двадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто чотири) грн. 98 коп. заборгованості з орендної плати, 4 (чотири) грн. 22 коп. заборгованості з компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою, 125 (сто двадцять п`ять) грн. 76 коп. 3 % річних, 716 (сімсот шістнадцять) грн. 36 коп. інфляційних втрат, 424 (чотириста двадцять чотири) грн. 70 коп. витрат по сплаті судового збору.

3.У іншій частині позову - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 28.02.2023.

Суддя С. В. Стасюк