РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.02.2023Справа № 910/13090/22

Господарський суд міста Києва в складі судді Коткова О.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу № 910/13090/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс РД"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Спірітс Європа"

про стягнення грошових коштів

Без виклику учасників судового процесу.

СУТЬ СПОРУ:

28 листопада 2022 року до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс РД" (позивач) надійшла позовна заява № 11/3 від 16.11.2022 року до Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Спірітс Європа" (відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 343 710,07 грн., з них: основного боргу - 181 650,00 грн. (сто вісімдесят одна тисяча шістсот п`ятдесят гривень), пені - 108 503,18 грн. (сто вісім тисяч п`ятсот три гривні 18 копійок), 3% річних - 6509,54 грн. (шість тисяч п`ятсот дев`ять гривень 54 копійки) та інфляційних нарахувань - 47 047,35 грн. (сорок сім тисяч сорок сім гривень 35 копійок).

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за договором поставки № _15 від 11.03.2021 року в частині повної та своєчасної оплати отриманого товару, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за вказаним правочином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.12.2022 року у справі № 910/13090/22 позовну заяву № 11/3 від 16.11.2022 року Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс РД" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Спірітс Європа" про стягнення грошових коштів залишено без руху, надано Товариству з обмеженою відповідальністю "Альянс РД" строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви протягом 5 (п`яти) днів з дня вручення даної ухвали.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 675 ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.12.2022 року у справі № 910/13090/22 вручено уповноваженому представнику позивача - 12.12.2022 року.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 4 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Тобто, строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви до 19.12.2022 року (включно).

22.12.2022 року через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс РД" надійшло уточнення позовних вимог № 12/1 від 15.1.2022 року (направлені відправленням «Укрпошта Документи» 16.12.2022 року за штриховим кодовим ідентифікатором 915, що підтверджується датою оформлення на конверті), в яких позивач стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 311 210,06 грн., з них: основного боргу - 181 650,00 грн. (сто вісімдесят одна тисяча шістсот п`ятдесят гривень), пені - 71 166,99 грн. (сімдесят одна тисяча сто шістдесят шість гривень 99 копійок), 3% річних - 5449,50 грн. (п`ять тисяч чотириста сорок дев`ять гривень 50 копійок) та інфляційних нарахувань - 52 943,57 грн. (п`ятдесят дві тисячі дев`ятсот сорок три гривні 57 копійок).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.12.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/13090/22, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов із урахуванням вимог, передбачених статтею 165 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; докази направлення відзиву позивачу.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 331 ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.12.2022 року у справі № 910/13090/22 вручено уповноваженому представнику відповідача - 30.12.2022 року.

Тобто, строк для надання відзиву на позовну заяву до 16.01.2023 року (включно).

На адресу суду від відповідача відзиву на позов, клопотань, заяв тощо не надходило.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач так і не скористався наданими йому процесуальними правами, а за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

11.03.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Альянс РД" (надалі - позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Глобал Спірітс Європа" (надалі - відповідач, покупець) укладено договір поставки № _15 (надалі - договір), відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов`язаний поставити в обумовлені терміни і передати у власність покупця, а покупець - прийняти і оплатити продукцію, що поставляється йому в рамках цього договору (товар), найменування, ціна, асортимент, умови поставки, кількість і якість якої визначаються специфікаціями до договору та вказуються в заявках, або накладними.

Згідно з п. 3.1. договору ціна товару встановлюється за згодою сторін та зазначається в специфікаціях, що є невід`ємною частиною даного договору.

Пунктом 3.3. договору визначено, що розрахунки за поставлені товари за цим договором проводяться в термін 45 календарних днів з дати отримання.

В п. 5.5. договору визначено, що товар передається за накладною, в якій вказується найменування товару, асортимент, кількість товарних одиниць, вартість товару.

Термін дії договору починається з моменту підписання його обома сторонами і діє до 31.12.2021 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань або до моменту його припинення з інших підстав. Закінчення терміну дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення під час дії договору. У разі, якщо не пізніше, ніж за 10 календарних днів до закінчення терміну дії цього договору жодна із сторін не заявить про його припинення, то цей договір вважається пролонгованим на один календарний рік, на тих же умовах (п. 8.1., 8.2. договору).

До договору № _15 від 11.03.2021 року було укладено специфікацію, у якій сторонами за договором було визначено найменування, кількість та ціну товару.

На виконання умов договору поставки № _15 від 11.03.2021 року позивач поставив, а відповідач отримав товар на загальну суму 191 550,00 грн., що підтверджується видатковими накладними № 15 від 14.05.2021 року на суму 38 250,00 грн., № 14 від 14.05.2021 року на суму 95 850,00 грн., № 16 від 14.05.2021 року на суму 57 450,00 грн. Вказані видаткові накладні без зауважень та заперечень підписані представниками позивача та відповідача. У всіх наведених видаткових накладних зазначено, що поставка здійснюється згідно з договором № _15 від 11.03.2021 року.

Звертаючись до суду із позовом у даній справі, позивач зазначає, що відповідачем було здійснено лише часткову оплату товару на суму 9900,00 грн., залишок неоплаченого товару становить 181 650,00 грн. (191 550,00 грн. (вартість поставленого товару) - 9900,00 грн. (вартість частково оплаченого товару).

Факт заборгованості відповідача перед позивачем в розмірі 181 650,00 грн. також підтверджується підписаним обома сторонами без заперечень актом звірки взаєморозрахунків станом на 09.08.2022 року, відповідно до якого заборгованість відповідача перед позивачем за договором станом на 09.08.2022 року становить 181 650,00 грн.

Спір у справі виник у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем, на думку позивача, грошового зобов`язання з оплати поставленого за договором № _15 від 11.03.2021 року товару, у зв`язку з чим позивач вказує на наявність заборгованості у розмірі 181 650,00 грн.

Окрім того, позивач просить суд стягнути з відповідача санкції за порушення виконання грошового зобов`язання щодо оплати товару.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 ст. 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Нормами ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Приписами ч. 1 ст. 665 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму.

Нормами ст. 691 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Як вже було встановлено судом вище, на виконання умов договору поставки № _15 від 11.03.2021 року позивач поставив, а відповідач отримав товар на загальну суму 191 550,00 грн., що підтверджується видатковими накладними № 15 від 14.05.2021 року на суму 38 250,00 грн., № 14 від 14.05.2021 року на суму 95 850,00 грн., № 16 від 14.05.2021 року на суму 57 450,00 грн. У всіх наведених накладних зазначено, що поставка здійснюється згідно з договором № _15 від 11.03.2021 року.

Зазначені видаткові накладні містять найменування юридичних осіб, а також підписи осіб, які передають та отримують товар, найменування товару, його кількість, вартість, та інші необхідні реквізити, тобто відповідають вимогам законодавства та є у відповідності до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинними бухгалтерськими документами, які фіксують факт здійснення господарської операції та є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Видаткові накладні підписані зі сторони відповідача без жодних зауважень щодо асортименту, комплектності, кількості і якості поставленого товару.

За умовами п. 3.3. договору розрахунки за поставлені товари за цим договором проводяться в термін 45 календарних днів з дати отримання.

Відповідно до статті 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Згідно зі статтею 252 Цивільного кодексу України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

За приписами частини 1 статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч. 5 ст. 254 ЦК України).

Отже, виходячи з умов п. 3.3. договору, строк оплати товару за видатковими накладними № 15 від 14.05.2021 року, № 14 від 14.05.2021 року, № 16 від 14.05.2021 року є таким, що настав 29.06.2021 року (28.06.2021 року перепадає на вихідний день - на понеділок).

Тобто відповідач є таким, що прострочив виконання зобов`язання з 30.09.2021 року.

Матеріалами справи підтверджується, що за отриманий товар відповідач розрахувався лише частково на суму 9900,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 36684_7N022/31 від 23.07.2021 року, відтак відповідач має заборгованість за договором у розмірі 181 650,00 грн.

Станом на момент звернення до суду з даним позовом у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 181 650,00 грн.

Наявність, обсяг заборгованості відповідача у розмірі 181 650,00 грн. та настання строку виконання обов`язку щодо сплати не були спростовані відповідачем.

При цьому, за змістом статей 598, 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Крім того, суд зазначає, що право позивача на отримання грошових коштів за поставлений товар, прийнятий відповідачем без заперечень та зауважень, підлягає реалізації і захисту, оскільки укладений між сторонами договір є дійсним і обов`язковим для виконання сторонами, а отже, в силу приписів статей 204, 629 Цивільного кодексу України, породжує для його сторін відповідні права та обов`язки.

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та положень договору, зважаючи на відсутність в матеріалах справи контррозрахунку суми заявленої до стягнення та враховуючи, що позивач має право вільно обирати незаборонений законом спосіб захисту прав і свобод, у тому числі й судовий, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором поставки № _15 від 11.03.2021 року у розмірі 181 650,00 грн.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 71 166,99 грн., 3% річних у розмірі 5449,50 грн. та інфляційні нарахування у розмірі 52 943,57 грн. за порушення виконання грошового зобов`язання щодо оплати товару.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З положень п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до положень ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Частиною 2 статті 551 Цивільного кодексу України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 343 Господарського процесуального кодексу України та ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В п. 6.2. договору визначено, що у разі порушення термінів і порядку оплати покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості, за кожен день прострочення платежу.

У відповідності до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до роз`яснень, наданих господарським судам у п. 2.5. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань", щодо пені за порушення грошових зобов`язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Як вже зазначалося судом вище, відповідач є таким, що прострочив виконання зобов`язання з 30.09.2021 року.

При цьому, з наведеного позивачем в уточненнях позовних вимог № 12/1 від 15.12.2022 року розрахунку пені вбачається, що позивач здійснює нарахування пені окремо по кожній видатковій накладній за період з 02.07.2021 року по 16.11.2022 року.

Нарахування пені за визначений позивачем період суперечить ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, у зв`язку з чим суд дійшов висновку здійснити власний розрахунок пені окремо по кожній видатковій накладній та з урахуванням часткової оплати 23.07.2021 року за видатковою накладною № 14 від 14.05.2021 року.

Здійснивши власний розрахунок пені, судом встановлено, що загальна сума пені, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, за розрахунком суду, становить 15 243,92 грн., в іншій частині позовних вимог щодо стягнення пені в сумі 55 923,07 грн. позивачу належить відмовити.

Частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та 3% річних від простроченої суми.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку інфляційних нарахувань, судом встановлено, що загальна сума інфляційних нарахувань, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, за розрахунком суду, становить 52 832,68 грн., в іншій частині позовних вимог щодо стягнення інфляційних нарахувань в сумі 110,89 грн. позивачу належить відмовити.

Також перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, судом встановлено, що загальна сума 3% річних, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, за розрахунком суду, становить 3563,15 грн., в іншій частині позовних вимог щодо стягнення 3% в сумі 1886,35 грн. позивачу належить відмовити.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи все вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню про стягнення 243 967,11 грн., з них: основного боргу - 181 650,00 грн. (сто вісімдесят одна тисяча шістсот п`ятдесят гривень), пені - 15 243,92 грн. (п`ятнадцять тисяч двісті сорок три гривні 92 копійки), 3% річних - 3563,15 грн. (три тисячі п`ятсот шістдесят три гривні 15 копійок) та інфляційних нарахувань - 52 832,68 грн. (п`ятдесят дві тисячі вісімсот тридцять дві гривні 68 копійок).

Судові витрати позивача по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 3799,35 грн. відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Спірітс Європа" (ідентифікаційний код 43178627, адреса: 03056, м. Київ, вул. Польова, 24) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс РД" (17500, Чернігівська обл., вул. Дружби народів, 34-А) грошові кошти: основного боргу - 181 650,00 грн. (сто вісімдесят одна тисяча шістсот п`ятдесят гривень), пені - 15 243,92 грн. (п`ятнадцять тисяч двісті сорок три гривні 92 копійки), 3% річних - 3563,15 грн. (три тисячі п`ятсот шістдесят три гривні 15 копійок), інфляційних нарахувань - 52 832,68 грн. (п`ятдесят дві тисячі вісімсот тридцять дві гривні 68 копійок) та судовий збір - 3799,35 грн. (три тисячі сімсот дев`яносто дев`ять гривень 35 копійок).

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 28.02.2023р.

Суддя О.В. Котков