ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

27.02.2023м. ДніпроСправа № 904/935/23

Суддя Рудь І.А. , розглянувши матеріали

за позовом Комунального некомерційного підприємства "Міська клінічна лікарня №6 ДМР", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Норд Мед", м. Дніпро

про стягнення заборгованості в сумі 649 584 грн 86 коп. за договором оренди нерухомого майна, що є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області від 21.03.2019 № 430-16/VII-2/72, розірвання договору оренди, зобов`язання повернути об`єкт оренди

ВСТАНОВИВ:

Комунальне некомерційне підприємство "Міська клінічна лікарня №6 ДМР" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом від 20.02.2023 № 0231 9/68, в якому просить:

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Норд Мед" заборгованість у загальному розмірі 649 584 грн 86 коп., з яких: 424 425 грн 00 коп. - заборгованість з орендної плати за період з 21.12.2019 по 21.12.2022, 138 601 грн 47 коп. - пеня за період з 21.08.2019 по 31.12.2022, 53 331 грн 52 коп. - заборгованість за послуги теплопостачання за загальний період з жовтня 2019 по грудень 2022, 33 226 грн 86 коп. - заборгованість зі сплати земельного податку за період з квітня 2019 по грудень 2022, відповідно до умов договору оренди нерухомого майна, що є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області від 21.03.2019 № 430-16/VII-2/72;

- достроково розірвати договір оренди нерухомого майна, що є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області від 21.03.2019 № 430-16/VII-2/72;

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Норд Мед" повернути об`єкт оренди за актом приймання-передачі.

Позовні вимоги обґрунтовує неналежним виконання відповідачем умов спірного договору в частині своєчасної оплати орендної плати, послуг теплопостачання та земельного податку.

Дана позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За змістом ч. 2 ст.123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачуються 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За нормами ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" установлено у 2023 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб, зокрема, з 1 січня 2023 року у розмірі 2 684 гривні.

Так, враховуючи, що подана позовну заява містить дві вимоги немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру, судовий збір повинен був сплачений у розмірі 15 111 грн 77 коп. (9 743 грн 77 коп. + 2 684 грн 00 коп. + 2 684 грн 00 коп.)

В порушення вказаних вимог позивачем до поданого позову надані платіжні доручення від 13.09.2022 № 4755 про сплату судового збору в сумі 6 176 грн 54 коп., від 17.02.2023 № 6042 про сплату судового збору в сумі 3 566 грн 70 коп., що складає загальну суму 9 743 грн 24 коп., тобто судовий збір сплачений позивачем у неналежному розмірі.

Крім того, відповідно до довідки начальника відділу документального забезпечення (канцелярія) Господарського суду Дніпропетровської області від 22.03.2023 № 54/23 платіжний документ № 4755 від 13.09.2022 використаний в інших справах, а саме у справі № 904/3118/22.

Згідно з ч. 5 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.

Оскільки платіжний документ № 4755 від 13.09.2022 подавався у справу №904/3118/22, для оцінки судом можливості прийняття цього ж документу у якості доказу сплати судового збору позивачем не надано інформації про те, чи звертався позивач із заявою про повернення з державного бюджету судового збору, сплаченого за цим платіжним дорученням та чи повернута вказана сума судового збору з бюджету.

Отже, позивач повинен або ж повторно сплатити судовий збір за подання позову у даній справі (при цьому може скористатися правом на звернення з заявою про повернення раніше сплаченого судового збору при поданні позову в межах справи №904/3118/22), або ж навести докази можливості використання даного платіжного доручення при поданні даної позовної заяви.

За вказаних обставин, платіжне доручення № 4755 від 13.09.2022 не може бути прийняте судом в якості належного доказу на підтвердження сплати судового збору в сумі 6 176 грн 54 коп.

За приписами ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Пунктом 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення доказів, що підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до приписів ч. 2, 5 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Згідно із ч. 4 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

За приписами п. 5.27 Національного стандарту України Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163:2020), затвердженого наказом Державного підприємства "Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості" від 01 липня 2020 року № 144, відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчують відбитком печатки юридичної особи, структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) юридичної особи або печатки «Для копій».

Всупереч зазначеним вимогам, позивачем до позовної заяви надані копії документів, що не можуть бути прийняті судом в якості належних доказів на підтвердження викладених в позовній заяві обставин, оскільки подані копії документів не відповідають вищевказаним вимогам, а саме: не містять дати засвідчення копії. До того ж, позивачем до матеріалів позовної заяви не надано доказів на підтвердження повноважень особи, яка засвідчила додані до позовної заяви документи.

Суд може оцінювати докази надані в оригіналі, або ж у належно засвідченій копії. Копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку.

Відповідно до висновку Верховного Суду, що міститься, зокрема, у постанові від 11.07.2018 у справі № 904/8549/17, відсутність належним чином засвідчених письмових доказів має наслідком визнання таких доказів недопустимими.

У той же час, згідно ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Крім того, позивачем не дотримано вимог п. 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не надано повного викладу обставин заявлених ним позовних вимог. Так, на першому аркуші позовної заяви позивачем зазначено учасників судового процесу: позивача, відповідача, а також третіх осіб, які не заявляють самостійних щодо предмета спору на стороні позивача - Дніпропетровська обласна рада; Дніпровська міська рада.

Однак, позивачем у позовній заяві не зазначено правових підстав щодо залучення вказаних третіх осіб до участі у справі, відтак, позивачем не здійснено належного та достатнього викладу обставин, якими обґрунтовані позовні вимоги, а саме в контексті необхідності залучення до участі у справі третіх осіб, яких зазначено у позові самим позивачем.

Водночас, за змістом ст. 50 Господарського процесуального кодексу України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Як вбачається з позовної заяви і доданих до неї документів, позивач із заявою про залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, до суду не звертався, а також не зазначив, на які права чи обов`язки визначених ним у позові третіх осіб та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Таким чином, позовна заява подана позивачем без додержання вимог ст. ст. 162, 164 Господарського процесуального кодексу України.

За нормами ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 162, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву залишити без руху.

Комунальному некомерційному підприємству "Міська клінічна лікарня №6 ДМР" протягом семи днів з дня вручення цієї ухвали, усунути недоліки позовної заяви, надавши до суду:

- належні докази сплати судового збору в сумі 11 545 грн 07 коп.;

- належним чином завірені копії доданих до позовної заяви документів;

- належне обґрунтування підстав залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних щодо предмета спору на стороні позивача - Дніпропетровської обласної ради та Дніпровської міської ради;

- докази на підтвердження направлення на адресу відповідача заяви про усунення недоліків позову з додатками.

Докази усунення недоліків мають надійти до Господарського суду Дніпропетровської області не пізніше сьомого дня з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, з урахуванням строків поштового перебігу

Роз`яснити Комунальному некомерційному підприємству "Міська клінічна лікарня №6 ДМР" , що у разі не усунення всіх недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя І.А. Рудь