ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

27.02.2023м. ДніпроСправа № 904/3033/22

за позовом Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Позивача-1: Комунальної установи "Централізована бухгалтерія відділу освіти, культури, молоді, спорту та туризму Гощанської селищної ради", Позивача-2: Гощанської селищної ради Рівненської області, смт. Гоща, Рівненська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг", м. Дніпро

про стягнення суми основного боргу у розмірі 4 300 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

Без участі представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

Здолбунівська окружна прокуратура в інтересах держави в особі Позивача-1: Комунальної установи "Централізована бухгалтерія відділу освіти, культури, молоді, спорту та туризму Гощанської селищної ради", Позивача-2: Гощанської селищної ради Рівненської області звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" про стягнення суми основного боргу у розмірі 4 300 грн.

Позов обґрунтований порушенням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки № 146/13 від 09.04.2020 з поставки оплаченого товару.

Ухвалою суду від 19.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі. Справу № 904/3033/22 ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження

Прокурором було заявлено клопотання про зупинення провадження у цій справі до перегляду Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у подібних правовідносинах у справі № 905/1907/21.

Так, ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 01.02.2023 прийнято до розгляду справу № 905/1907/21.

В ухвалі про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, судова колегія сформулювала низку питань, які, на її думку, постануть перед Великою Палатою Верховного Суду у цій справі, а саме:

1) чи може прокурор звертатись до суду в інтересах органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень та комунального закладу з вимогою про визнання укладеного правочину недійсним та стягнення коштів;

2) чи може суд задовольнити позовну вимогу органу місцевого самоврядування про визнання договору недійсним та відмовити у стягненні коштів на користь комунального закладу; чи є такий спосіб захисту ефективним;

3) чи є у такому випадку вимога про стягнення коштів до державного, місцевого бюджету належним способом захисту інтересів держави та/або територіальної громади у збереженні бюджетних коштів.

Також колегія КГС ВС вважає, що для досягнення єдності практики необхідно уточнити наведений у пункті 9 постанови Великої Палати Верховного Суду від 06.07.2021 у справі № 911/2169/20 висновок про те, що заборона на здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, передбачена абзацом третім частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру», має застосовуватись з урахуванням положень абзацу першого частини третьої цієї статті, який передбачає, що суб`єкт, в особі якого прокурор може звертатися з позовом в інтересах держави, має бути суб`єктом владних повноважень незалежно від наявності статусу юридичної особи. У контексті засадничого положення частини другої статті 19 Конституції України відсутність у Законі України «Про прокуратуру» інших окремо визначених заборон на здійснення представництва прокурором, окрім спеціальної заборони на представництво державних компаній, не слід розуміти як таку, що розширює встановлені в абзаці першому частини третьої статті 23 цього Закону межі для здійснення представництва прокурором законних інтересів держави.

На переконання колегії КГС ВС, таке уточнення має полягати в доповненні наведеної вище правової позиції Великої Палати Верховного Суду висновками про те, що прокурор може звертатись до суду в інтересах держави в особі органу місцевого самоврядування та некомерційного комунального підприємства з вимогами про визнання недійсним правочину, укладеного комунальним підприємством, та про стягнення коштів на користь такого комунального підприємства (як частини двосторонньої реституції) або на користь держави (у разі якщо це передбачено законом).

Господарським процесуальним законом визначені процесуальні механізми забезпечення єдності судової практики, що полягають у застосуванні спеціальної процедури відступу від висновків щодо застосування норм права, викладених у раніше постановлених рішеннях Верховного Суду. Логіка побудови й мета існування цих процесуальних механізмів указує на те, що в цілях застосування норм права в подібних правовідносинах за наявності протилежних правових висновків суду касаційної інстанції необхідно виходити з того, що висновки, які містяться в судових рішеннях судової палати Касаційного господарського суду, мають перевагу над висновками колегії суддів, висновки об`єднаної палати Касаційного господарського суду - над висновками палати чи колегії суддів цього суду, а висновки Великої Палати Верховного Суду - над висновками об`єднаної палати, палати й колегії суддів Касаційного господарського суду (аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду від 25.06.2019 у справі № 911/1418/17, від 15.01.2020 у справі № 914/261/18, від 12.02.2020 у справі № 916/2259/18).

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №755/10947/17 зазначено, що незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

За таких обставин, під час перегляду Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у справі № 905/1907/21 будуть сформовані правові висновки, обов`язкові до застосування судом під час розгляду справи № 904/3033/22.

Відповідно до п. 7 ч. 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

А отже, провадження у справі № 904/3033/22 слід зупинити на підставі п. 7 ч. 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України до перегляду Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у подібних правовідносинах у справі № 905/1907/21.

Керуючись ст.ст. 228, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1.Зупинити провадження у справі № 904/3033/22 до перегляду Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у подібних правовідносинах у справі № 905/1907/21.

2.Зобов`язати сторони в 10-ти денний термін з моменту настання таких обставин повідомити суд про наявність підстав для поновлення провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складений 27.02.2023.

Суддя М.О. Ніколенко