ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2023м. ДніпроСправа № 904/3824/22

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Панна С.П., розглянувши матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників

за позовом Акціонерного товариства "УКРТЕЛЕКОМ", 01601, м.Київ, бул.Тараса Шевченко, буд.18, в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства "Укртелеком", 49051, м.Дніпро, вул.Херсонська, буд.26,

до Державного підприємства "Виробниче об`єднання південний машинобудівний завод імені О.М.Макарова", 49008, м.Дніпро, вул.Криворізька, буд.1,

про стягнення заборгованості за послуги

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Укртелеком", м.Київ в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства "Укртелеком", м.Дніпро звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 09.02.2023р.) до Державного підприємства "Виробниче об`єднання південний машинобудівний завод імені О.М.Макарова" про стягнення заборгованості у розмірі 5 053,99грн., з яких: 2 580,01грн. - основний борг, 1 603,13грн. - пеня, 762,07грн. - інфляційні втрати, 108,78грн. - 3 % річних.

Також позивач просить суд судовий збір покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням умов Договору № 90962 про надання телекомунікаційних послуг від 01.08.2013р. в частині оплати за надані послуги.

Ухвалою суду від 07.11.2022р. позовну заяву залишено без руху. Встановлений позивачу строк для усунення недоліків - 7 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, а саме, надати суду належні докази направлення відповідачу позовної заяви та копії додатків, що додані до позовної заяви (поіменним їх переліком в описі вкладення до листа та фіскальним чеком) на адресу відповідача: 49008, м.Дніпро, вул.Криворізька, буд.1.

15.11.2022р. до суду від позивача надійшла заява про усуненні недоліків.

Ухвалою суду від 17.11.2022р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Через відсутність фінансування суду, надіслання ухвали про відкриття провадження у справу засобами поштового зв`язку не здійснювалося.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала суду від 17.11.2022р. була направлена на електронну адресу відповідача та була отримана ним 17.11.2022р., про що свідчить довідка про доставку електронного листа.

Крім того, позовна заява з доданими до неї документами була направлена позивачем на адресу відповідача (накладна 169).

Згідно витягу з офіційного сайту Акціонерного товариства "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштового відправлення №169 позовна заява з доданими до неї документами була вручена відповідачу за довіреністю 19.11.2022р.

13.02.2023р. до суду від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог.

Відповідно до приписів ст.42 ГПК України учасники справи користуються рівними процесуальними правами, мають право знайомитися з матеріалами справи, та зобов`язанні добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Верховний Суд у постанові від 21.02.2018 у справі № 2103/490/2012 зазначив, що сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Інформація про стан судових справ є відкритою і кожна заінтересована особа може дізнатися про прийняті судом рішення за допомогою як контакт-центру суду так і за допомогою Єдиного державного реєстру судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. 1-2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень (автоматизованої системи збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень).

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина перша статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2022 у справі № 904/3824/22 оприлюднено 21.11.2022.

Зважаючи на вказане вище, відповідач не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, строк подачі якої вже сплинув.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Згідно з ч.2 ст.178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи

Матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, а тому господарський суд вважає за можливе розглянути справу в порядку частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України за наявними у ній матеріалами.

Згідно зі ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Також судом враховано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч.2 ст.2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч.1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

У пункті 3 постанови № 11 від 17.10.2014 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення" визначено, що розумним, зокрема вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс Проти Греції" від 05.02.2004).

При цьому, згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема складність справи та поведінка заявників.

З огляду на викладене, з метою дотримання принципів господарського судочинства, суд розглянув справу в межах розумного строку.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.08.2013р. між ПАТ "Укртелеком" (виконавець) та Державним підприємством "Виробниче об`єднання південний машинобудівний завод імені О.М.Макарова" соціально-побутове управління № 186 (замовник) був укладений договір № 90962 про надання телекомунікаційних послуг.

Відповідно до п.1.1. договору, виконавець надає замовнику телекомунікаційні послуги Бізнес-мережі (далі - послуги), що визначаються у Замовленні Послуг та відповідних Угодах/Додатках до цього Договору, а Замовник отримує Послуги, визначені у відповідних Угодах, Додатках та Замовленні, та сплачує їх вартість. У разі зміни законодавства в сфері телекомунікацій щодо порядку надання та отримання телекомунікаційних послуг Виконавець та Замовник зобов`язуються з дати набрання чинності новим актом законодавства дотримуватись його положень. У такому випадку Договір застосовується лише в частині, яка не суперечить чинному законодавству.

Під Бізнес-мережею розуміється система комплексного обслуговування Замовника, що забезпечує надання повного спектра телекомунікаційних послуг з підвищеним рівнем обслуговування. (п.1.2. договору)

Перелік та опис замовлених Послуг, спеціальні умови організації, технічні характеристики та порядок надання Послуг Замовнику визначаються в Замовленні Послуг та в окремих Угодах та Додатках до цього Договору, що підписуються Сторонами і є невід`ємною частиною цього Договору. (п.2.2. договору)

Замовлення нових Послуг за укладеною Угодою про надання окремих видів замовлених Послуг до Договору здійснюється шляхом подання Замовлення на Послуги. (п.2.3. договору)

Датою початку надання замовлених Замовником послуг вважається дата, яка визначена у відповідному акті та/або в наряді на підключення Послуг. (п.2.4. договору)

Згідно п.4.1. договору, замовник здійснює оплату замовлених Послуг згідно з тарифами, зазначеними у Додатках до Угод до цього Договору та Умовами Укртелекому.

Порядок оплати наданих телекомунікаційних Послуг: авансова (попередньою оплатою (внесення авансу)). Оплата Послуг проводиться у національній валюті України. (п.4.2. договору)

Рахунок (рахунок-акт) за Послуги Замовник повинен оплатити не пізніше останнього числа місяця, що настає за розрахунковим, шляхом перерахування належної до сплати суми на розрахунковий рахунок Виконавцем. (п.4.3. договору)

Пеня за прострочення оплати Послуг, починає нараховуватися з 1 числа місяця, що настає по закінченню періоду зазначеного у п. 4.3. цього Договору. (п.4.4. договору)

Відповідно до п.5.1. договору, цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2015р.

У разі, коли жодна із сторін за дав тижні до закінчення строку дії договору не заявить про своє небажання надалі продовжувати відносини, договір вважається продовженим на кожний наступний рік на таких самих умовах. (п.5.2. договору)

29.11.2021р. до Договору № 90962 про надання телекомунікаційних послуг від 01.08.2013р. було укладено угоду № 7.1 про надання послуг телефонного зв`язку з використанням ІР-мережі (послуга «SІР-лінія» з наданням міського номера) для споживачів сегментів LА/NА - корпоративні/національні, SМЕ - малі та середні.

Ця угода набуває чинності з моменту її підписання і діє до моменту припинення дії укладеного договору. (п.5. угоди)

Сторонами було підписано замовлення про надання/зміну послуги "SІР-лінія" з наданням міського номера для споживачів сегментів LА/NА - корпоративні/національні, SМЕ - малі та середні, що є додатком № 1 від 29.11.2021 до угоди від 29.11.2021 № 2.6. до договору № 90962 від 01.08.2013.

Відповідно до п.4 замовлення, це замовлення набирає чинності з дати його підписання сторонами, крім п.2.4. цього цього замовлення, стає невід`ємною частиною угоди № 7.1. від 29 листопада 2021 і діє до дати припинення довгогору/угоди про надання послуг телефонного зв`язку з використанням ІР-мережі (послуга «SІР-лінія» з наданням міського номера), п.2.4. набирає чинності з дати, зазначеної в акті здавання-приймання виконаних робіт з підключення послуг "SІР-лінія" або в строки, визначені п.6.7. угоди.

В своєму листі від 06.12.2021р. № 88/1 відповідач просив позивача зробити безумовну переадресацію номерів та гарантував оплату за послуги.

Телекомунікаційні послуги згідно ч.1 ст. 901 ЦК України є послугами, які споживаються в процесі надання.

Згідно п.2. ч.2 ст. 63 Закону України «Про телекомунікації» основною умовою надання телекомунікаційних послуг в Україні є оплата замовлених споживачем телекомунікаційних послуг. Згідно пункту 72 Правил надання отримання телекомунікаційних послуг у разі здійснення розрахунків за отримані телекомунікаційні послуги на умовах наступної оплати абонент оплачує послуг після закінчення розрахункового періоду. Вказані рахунки-акти виставляються (формуються) авторизованим програмним забезпеченням згідно вимог ст. 24 закону України «Про телекомунікації» щодо відповідності стандартам і технічним регламентам технічних засобів телекомунікацій. Підтвердження відповідності технічних засобів телекомунікацій здійснюється згідно із Законом України «Про підтвердження відповідності» відповідно до вимог НКРЗІ.

Відповідно до п. 5.4 Умов та порядку надання телекомунікаційних послуг ПАТ «Укртелеком» у разі здійснення розрахунків за отримані Послуги на умовах наступної (кредитної) форми оплати рахунок за телекомунікаційні послуги оплачується Абонентом не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом.

Факт надання позивачем послуг підтверджується рахунком-актами за лютий 2022р. в сумі 2 580,01грн., за березень 2022р. в сумі 2 580,01грн. та за квітень 2022р. в сумі 2 580,01грн., а також факт отримання відповідачем телекомунікаційних послуг підтверджується розшифровкою наданих послуг за вказаний період.

Згідно з ст.63 Закону України "Про телекомунікації" телекомунікаційні послуги надаються відповідно до законодавства. Умовами надання послуг є укладення договору між оператором телекомунікацій та споживачем телекомунікаційних послуг відповідно до основних вимог договору про надання телекомунікаційних послуг та оплати замовленої споживачем телекомунікаційної послуги.

Загальний порядок надання та отримання телекомунікаційних послуг, а також засади регулювання відносин між операторами, провайдерами телекомунікацій та споживачами послуг передбачені Правилами надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2012р. №295 (далі - Правила).

Ці Правила регулюють відносини між операторами, провайдерами телекомунікацій (далі - оператори, провайдери) та споживачами послуг (далі - споживачі).

Сторони також погодили, що вони за Договором мають права та несуть обов`язки, передбачені Умовами та порядком надання телекомунікаційних послуг ПАТ "Укртелеком" (далі - Умови) і чинним законодавством України, зокрема, Законом України "Про телекомунікації", Правилами надання та отримання телекомунікаційних послуг.

На електронну адресу відповідача були надіслані звіти за період з лютого по квітень 2022р.

У зв`язку з частковим погашенням відповідачем заборгованості в сумі 5 160,02грн., станом на сьогоднішній день заборгованість за надані послуги складає 2 580,01грн., яка підлягає до стягненню і підтверджується матеріалами справи.

Доказів погашення заборгованості відповідачем не надано.

Щодо стягнення 3% річних в сумі 108,78грн. в період з 01.05.2022р. по 18.10.2022р., інфляційних втрат в сумі 762,07грн. за період з травня 2022р. по вересень 2022р., суд зазначає наступне.

Положеннями ст.611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 617 ЦК України встановлено підстави звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, а саме: особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Норми ст.ст. 614, 617 ЦК України кореспондуються із нормами ст. 218 ГК України, згідно з якими учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Особливості регулювання грошових зобов`язань встановлено статтею 625 ЦК України, відповідно до якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання ст.625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Приймаючи до уваги встановлений факт прострочення відповідачем виконання основного грошового зобов`язання, вимоги про стягнення з нього 3% річних за період з 01.05.2022р. по 18.10.2022р. та інфляційних втрат з травня 2022р. по вересень 2022р. заявлено позивачем обґрунтовано.

Перевіривши розрахунок позивача, суд приходить до висновку, що він є правомірним, обґрунтованим, відповідає вимогам чинного законодавства, тому в частині позовних вимог по стягненню 3% річних в сумі 108,78грн. в період з 01.05.2022р. по 18.10.2022р. та інфляційних втрат в сумі 762,07грн. за період з травня 2022р. по вересень 2022р. підлягає задоволенню.

Щодо нарахування пені в розмірі 1 603,13грн. за період з 01.05.2022р. по 18.10.2022р., суд зазначає наступне.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами та договором (частина 2 статті 193, частина 1 статті 216 та частина 1 статті 218 Господарського кодексу України). Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною 2 статті 217 Господарського кодексу України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (частина 1 статті 230 Господарського кодексу України). Так, відповідно до статей 230, 231 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається. Відповідно до частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частиною 3 статті 549 Цивільного кодексу України). У відповідності до частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Пеня за прострочення оплати Послуг, починає нараховуватися з 1 числа місяця, що настає по закінченню періоду зазначеного у п. 4.3. цього Договору. (п.4.4. договору)

Відповідно до п.6.1 договору сторонами передбачена відповідальність, а саме, у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань за цим договором, сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України та умов.

При цьому, відповідно до частини 2 статті 36 Закону України "Про телекомунікації" у разі затримки плати за надані оператором, провайдером телекомунікаційні послуги споживачі сплачують пеню, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня.

Перевіривши правомірність нарахування позивачем пені та виходячи з умов договору та частини 2 статті 36 Закону України "Про телекомунікації", приписів статті 231 Господарського кодексу України, а також періоду нарахування штрафної санкції, суд встановив, що дане нарахування не суперечать вимогам чинного законодавства та умовам договору. Під час перевірки розміру штрафної санкції, з огляду на визначений позивачем період її стягнення, а також суму заборгованості, суд встановив, що позивачем арифметично вірно сформовано суму пені в розмірі 1 603,13грн. за період з 01.05.2022р. по 18.10.2022р. та яка підлягає задоволенню в цій частині.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини у справі «Мантованеллі» проти Франції звернув увагу суду на те, що одним із складників справедливого судового розгляду у розумінні ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» є право на змагальне провадження.

Стаття 13 ГПК України передбачає, що судочинство у господарських судах України здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

За викладеного, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 90962 про надання телекомунікаційних послуг від 01.08.2013р. в розмірі 2 580,01грн., 3% річних в сумі 108,78грн. в період з 01.05.2022р. по 18.10.2022р., інфляційні втрати в сумі 762,07грн. за період з травня 2022р. по вересень 2022р. та пені в сумі 1 603,13грн. в період з 01.05.2022р. по 18.10.2022р.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір в розмірі 2 481,00грн. покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Державного підприємства "Виробниче об`єднання південний машинобудівний завод імені О.М.Макарова", 49008, м.Дніпро, вул.Криворізька, буд.1, на користь Акціонерного товариства "УКРТЕЛЕКОМ", 01601, м.Київ, бул.Тараса Шевченко, буд.18, в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства "Укртелеком", 49051, м.Дніпро, вул.Херсонська, буд.26, заборгованість в розмірі 2 580,01грн., 3% річних в сумі 108,78грн., інфляційні втрати в сумі 762,07грн., пені в сумі 1 603,13грн. в період з 01.05.2022р. по 18.10.2022р. та судовий збір у розмірі 2 481,00грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 28.02.2023

Суддя С.П. Панна