РІШЕННЯ

м. Київ

03.03.2023Справа № 910/13598/22
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження

справу №910/13598/22

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Бест Лізинг» (ідентифікаційний код: 33880354; 01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, 13/2, літера Б; адреса для листування: 03038, м. Київ, вул. Лінійна, 17)

до 1. товариства з обмеженою відповідальністю «Оазіс Парк» (ідентифікаційний код:44369067; 03039, м. Київ, вул. Ізюмська, 5-Б),

2. товариства з обмеженою відповідальністю «Оксі Рент» (ідентифікаційний код:43400158; 03110, м. Київ, вул. Пироговського, 19, корп. 4),

3. товариства з обмеженою відповідальністю «Оксі Таксі» (ідентифікаційний код:40300986; 03110, м. Київ, вул. Пироговського, 19, корп. 4),

4. фізичної особи-підприємця Вовка Олександра Михайловича (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 )

про стягнення грошових коштів,,

без виклику представників учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бест Лізинг» (далі - позивач, ТОВ "Бест Лізинг") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Оазіс Парк» (далі - відповідач-1, ТОВ "Оазіс Парк"), товариства з обмеженою відповідальністю «Оксі Рент» (далі - відповідач-2, ТОВ "Оксі Рент"), товариства з обмеженою відповідальністю «Оксі Таксі» (далі - відповідач-3, ТОВ "Оксі Таксі"), фізичної особи-підприємця Вовка Олександра Михайловича (далі - Підприємець, відповідач-4) про стягнення солідарно з відповідача-1 як лізінгоодержувача за договором фінансового лізингу від 13.12.2021 №211213-5/ФЛ-Ю-А (далі - Договір) та відповідачів 2-4 як поручителів за договорами поруки від 13.12.2021 №211213-12/П, №211213-13/П, №211213-14/П (далі - Договори поруки) простроченої заборгованості за лізинговими платежами у розмірі 37 341,15 грн, пені - 10 281,60 грн, 24% річних - 5 873,47 грн, штрафу за неподання відомостей про стан та місцезнаходження майна - 3 738,06 грн, інфляційних втрат - 6 950,46 грн та неустойки - 337 297,20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем-1 не були виконані у повному обсязі взяті на себе зобов`язання за Договором, виконання якого забезпечене порукою, внаслідок чого у відповідачів утворилася заборгованість перед позивачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду; відкрито провадження у справі №910/13598/22; розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

У встановлений судом строк відповідачами не подано до суду відзивів на позовну заяву.

Ухвала суду від 12.12.2022 була надіслана відповідачам на адреси, зазначені у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується відміткою канцелярії суду на звороті такої ухвали.

До матеріалів справи долучено рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, що підтверджують отримання відповідачами ухвали суду про відкриття провадження у справі, а саме:

- ТОВ "Оазіс Парк" 21.12.2022, поштове відправлення №290;

- ТОВ "Оксі Рент" 22.12.2022, поштове відправлення №304;

- ТОВ "Оксі Таксі" 22.12.2022, поштове відправлення №312;

- Підприємцем 27.12.2022, поштове відправлення №320.

За таких обставин, Господарський суд дійшов висновку про повідомлення належним чином відповідачів про розгляд справи.

Відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №64/2022 (зі змінами, внесеними Указами №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022, №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, які затверджені відповідними Законами України), затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року та продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

З урахуванням режиму воєнного стану та можливості повітряної тривоги в місті Києві у Господарському суді міста Києва встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи.

Справу розглянуто у розумні строки, ураховуючи вищевказані обставини та факти.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Бест лізинг» (лізингодавець) і ТОВ «Оазіс парк» (лізингоодержувач) уклали Договір, відповідно до умов якого:

- лізингодавець набуває у свою власність і передає на умовах фінансового лізингу у платне володіння та користування об`єкт (далі - Об`єкт лізингу), найменування, марка, модель, комплектація, рік випуску, ціна одиниці, кількість, вартість і загальна вартість якого на момент укладення Договору наведені в додатку «Специфікація» (далі - "Специфікація"), а лізингоодержувач зобов`язується прийняти Об`єкт лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах Договору. По закінченню строку лізингу, до лізингоодержувача переходить право власності на Об`єкт лізингу згідно умов Договору (за виключенням випадків, передбачених Договором та/або законодавством). Найменування фінансової операції: фінансовий лізинг (пункт 1.1 Договору);

- строк користування лізингоодержувачем Об`єктом лізингу (строк лізингу) складається з періодів (місяців) лізингу зазначених в Додатку до Індивідуальної частини Договору «Графік сплати лізингових платежів» (далі - "Графік") та починається з дати підписання сторонами акту приймання-передачі Об`єкта лізингу, але в будь-якому випадку не може бути менше одного року (пункт 1.2. Загальних умов Договору);

- акт - це акт приймання-передачі об`єкту лізингу в лізинг (пункт 2.1.6. Загальних умов Договору);

- число сплати - це число (порядковий номер дня у відповідному календарному місяці) сплати чергових лізингових платежів кожного календарного місяця, яке визначається сторонами згідно з пунктом 2.1.7.1 Загальних умов Договору (пункт 2.17 Загальних умов Договору);

- період лізингу - це період строку лізингу, який дорівнює 1 (одному) місяцю. Перший період лізингу починається з дати підписання акту (пункт 2.1.8. Загальних умов Договору);

- усі платежі за Договором лізингоодержувач зобов`язаний здійснювати у число сплати, в національній валюті України (гривні) відповідно до Графіку та Загальних умов, а також інших положень Договору (зокрема, з врахування коригування згідно з пунктом 2.2.1 Загальних умов Договору) та/або чинного законодавства шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок лізингодавця. Лізингові платежі включають: платежі по відшкодуванню (компенсації) частини вартості Об`єкта лізингу; винагороду (комісію) лізингодавцю за отриманий у лізинг Об`єкт лізингу з врахуванням коригування, вказаного в пунктах 2.2.1, 2.7-2.9, 3.5 Загальних умов Договору (пункт 2.2 Загальних умов Договору);

- авансовий лізинговий платіж, визначений у Графіку, з урахуванням пункту 2.6 Загальних умов, лізингоодержувач зобов`язаний сплатити протягом трьох банківських днів з моменту відправлення рахунку лізингодавцем, але не пізніше ніж в дату зазначену сторонами в пункті 5.6. Індивідуальної частини Договору та в сумі авансового лізингового платежу, визначеному у Графіку не залежно від отримання рахунку. Сторони домовились, що достатнім доказом відправлення лізингодавцем лізингоодержувачу рахунку є витяг з реєстру рахунків лізингодавця. Дата відправлення зазначеного рахунку визначається за даними реєстру рахунків лізингодавця. Цей рахунок може бути відправлений лізингоодержувачу, в т.ч. факсимільним способом, поштою, кур`єрською доставкою, вручений особисто або в інший спосіб, який обере лізингодавець. Сторони на підставі частини третьої статті 631 Цивільного кодексу України досягли згоди про те, що у випадку сплати лізингоодержувачем лізингодавцю грошових коштів в порядку пункту 2.3 Загальних умов до моменту укладення Договору, такі кошти зараховуються в рахунок сплати лізингоодержувачем авансового лізингового платежу в розмірі, в якому вони були сплачені (пункт 2.3. Загальних умов Договору);

- якщо строк сплати будь-якого лізингового платежу припадає на неробочий (вихідний, святковий або ін.) день, то лізингоодержувач зобов`язаний сплатити такий платіж не пізніше останнього робочого дня, який передує такому вихідному (святковому та ін.) дню (пункт 2.4 Загальних умов Договору);

- Договір набирає чинності (вважається укладеним) після його підписання сторонами (пункт 10.1 Загальних умов Договору).

Договір підписано уповноваженими особами та скріплено печатками; у встановленому порядку Договір не оспорений та не визнаний недійсним.

Таким чином, Договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 806 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.

Згідно з частинами першої - третьої статті 292 Господарський кодекс України (далі - ГК України) лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне володіння та користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів. Залежно від особливостей здійснення лізингових операцій лізинг може бути двох видів - фінансовий чи оперативний. За формою здійснення лізинг може бути зворотним, пайовим, міжнародним тощо. Об`єктом лізингу може бути нерухоме і рухоме майно, призначене для використання як основні засоби, не заборонене законом до вільного обігу на ринку і щодо якого немає обмежень про передачу його в лізинг.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні:

- договір фінансового лізингу - це договір, за яким надаються послуги з фінансового лізингу; лізингодавець - юридична особа, яка набула у встановленому законом порядку право надавати послуги з фінансового лізингу і на підставі договору фінансового лізингу передає лізингоодержувачу у володіння та користування об`єкт фінансового лізингу;

- лізингоодержувач - це фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка відповідно до договору фінансового лізингу отримує від лізингодавця об`єкт фінансового лізингу у володіння та користування;

- продавець (постачальник) - це фізична особа, фізична особа-підприємець або юридична особа, в якої лізингодавець набуває у власність майно на підставі договору купівлі-продажу або договору поставки для подальшої передачі лізингоодержувачу на підставі договору фінансового лізингу;

- фінансовий лізинг - це вид правових відносин, за якими лізингодавець зобов`язується відповідно до договору фінансового лізингу на строк та за плату, визначені таким договором, передати лізингоодержувачу у володіння та користування як об`єкт фінансового лізингу майно, що належить лізингодавцю на праві власності та набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем, або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов, а також які передбачають при цьому додержання принаймні однієї з ознак (умов) фінансового лізингу, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 5 цього Закону.

Отже, укладений сторонами Договір за своєю правовою природою є договором фінансового лізингу.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Додатком до Договору - Специфікацією визначено, що об`єктом лізингу є автомобіль "PEUGEOT 301",модель, комплектації "Active бензин", 1587 см3,115 к.с. 5 МКП, 2021 року випуску, ціною 311 505 грн без ПДВ.

Слід зазначити, що вказаний автомобіль є власністю позивача, що підтверджується, зокрема, договором купівлі-продажу транспортних засобів від 13.12.2021 №524, видатковою накладною від 15.12.2021 №П_РА000420, платіжними дорученнями від 14.12.2021 №724 на суму 1 230 448 грн та №1 на суму 1 760 000 грн

Лізингодавець передав лізингоодержувачу автомобіль, що підтверджується актом прийому-передачі об`єкту лізингу в користування від 16.12.2021 за Договором, який підписано повноважними представниками сторін.

14.04.2022 позивач надіслав відповідачу-1 повідомлення вих.№1146, в якому повідомлено про відмову від (розірвання), у тому числі, Договору, у зв`язку з порушенням лізингоодержувачем умов Договору. Також, позивач вимагав у лізингоодержувача повернути ТОВ «Бест Лізинг» отримане за Договорами майно - об`єкт лізингу, з усіма приналежностями, а також підписати акт повернення предмета лізингу.

08.11.2022 в силу приписів пункту 6.6.1 Договору лізингодавцем було вилучено об`єкт лізингу, що підтверджується актом про вилучення майна від 08.11.2022.

Позивачем нараховано відповідачу з 05.03.2022 по 03.06.2022 заборгованість за лізингові платежі у розмірі 37 341,15 грн.

У свою чергу, відповідач-1 вказану заборгованість не сплатив; доказів протилежного суду не подано.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з інфляційні втрати у розмірі 6 950,46 грн та 24% річних -5 873,47 грн.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту 2.7. Загальних умов Договору у разі, якщо лізингоодержувач прострочить сплату лізингових платежів, на підставі статті 625 ЦК України сторони погодили, що лізингодавець має право нарахувати, а лізингоодержувач зобов`язується сплачувати 24 (двадцять чотири) проценти річних від простроченої суми, протягом всього періоду існування простроченої заборгованості. Сторони домовились, що такі проценти в бухгалтерському обліку відносяться на винагороду (комісію) лізингодавцю за отриманий в лізинг Об`єкт лізингу, у зв`язку із чим розмір винагороди (комісії) лізингодавцю за отриманий в лізинг Об`єкт лізингу збільшується на суму таких сплачених процентів.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки 24% річних та інфляційних втрат, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що вони правильні.

Позивачем, також, заявлено до стягнення пеню у розмірі 10 281,60 грн, штраф за неподання відомостей про стан та місцезнаходження майна у розмірі 3 738,06 грн та неустойку за неповернення об`єкту лізингу у розмірі 337 297,20 грн.

Згідно з нормами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафними санкціями у ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина перша статті 230 ГК України).

Положеннями пункту 3 частини першої статті 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до частини шостої статті 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з пунктом 7.1.1 Загальних умов Договору за порушення обов`язку зі своєчасної сплати платежів, передбачених Договором та/або чинним законодавством України сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, від простроченої заборгованості за платежами за кожен день прострочення, та відшкодовує всі збитки, завдані цим лізингодавцеві, понад вказану пеню. Сторони домовились, що нарахування такої пені за прострочення сплати платежів, передбачених цим Договором та/або чинним законодавством України, припиняється через дванадцять місяців, від дня коли сплата мала відбутися.

Відповідно до пункту 7.1.2 Загальних умов Договору якщо лізингоодержувач та/або інші особи, яким об`єкт лізингу може бути надано лізингоодержувачем у тимчасове користування, не повернули об`єкт лізингу або повернули його невчасно, зокрема у випадках вилучення об`єкта лізингу у відповідності до Договору або чинного законодавства України, лізингоодержувач сплачує на вибір лізингодавця: неустойку у розмірі подвійної суми лізингового платежу, який необхідно було сплатити лізингоодержувачу в останньому періоді лізингу, який передує періоду невиконання лізингоодержувачем обов`язку по поверненню об`єкта лізингу, в розрахунку за кожен день такого невиконання - за весь час невиконання; або лізингоодержувач сплачує лізингодавцю договірну санкцію (неустойку) у розмірі 1 (один) відсоток остаточної загальної вартості об`єкта лізингу, за кожен день прострочення повернення об`єкта лізингу.

У пункті 5.2.1 Загальних умов Договору лізингу визначено, що лізингоодержувач зобов`язаний щомісяця (не пізніше 10 календарних днів з моменту закінчення попереднього місяця) письмово інформувати лізингодавця про стан та адресу базування предмета лізингу шляхом направлення лізингодавцю звіту у формі встановленою додатком «Довідка» до Договору та фото спидометра та всіх чотирьох сторін (а у разі повідомлення/направлення інформації про пошкодження додатково надавати фото пошкоджень з декількох ракурсів та фото після усунення таких пошкоджень). В разі настання з об`єктом лізингу пошкоджень та/або викрадення, лізингоодержувач зобов`язаний негайно, але в будь-якому випадку не пізніше 24 годин з моменту настання таких подій, письмово та засобами електронного зв`язку інформувати про це лізингодавця шляхом направлення йому звіту у формі, встановленій додатком «Довідка» до Договору. У разі недотримання умов цього пункту лізингоодержувач сплачує договірну санкцію (штраф) у розмірі 10 (десяти) відсотків остаточної загальної вартості об`єкта лізингу, за кожен випадок. Сторони погодили, що даний штраф є визначеною грошовою сумою, яка не змінюється (після встановлення остаточної загальної вартості об`єкта лізингу) протягом строку дії Договору, та для зручності сторін визначається як 10 (десять) відсотків від розміру остаточної загальної вартості об`єкта лізингу.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки пені, штрафу за неподання відомостей про стан місцезнаходження майна та суму неустойки за неповернення об`єкту лізингу, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що він правильний.

Слід зазначити, що з метою забезпечення виконання зобов`язань лізингоодержувача за Договором, лізингодавцем, лізингоодержувачем та ТОВ «Оксі Рент» укладено договір поруки від 13.12.2021 №211213-12/П; Підприємцем - договір поруки від 13.12.2021 №211213-14/П та з ТОВ «Оксі Таксі» - договір поруки від 13.12.2021 №211213-13/П.

Відповідно до умов пунктів 2 Договорів поруки відповідачі- 2, 3 та 4 зобов`язались відповідати перед лізингодавцем за виконання лізингоодержувачем усіх грошових зобов`язань за Договором в повному обсязі, в т.ч.:

- за сплату лізингових платежів;

- сплату санкцій (неустойки, штрафів, пені, інших санкцій), процентів річних, збитків та усіх інших витрат та виплат, сплата яких покладається на відповідача-1 відповідно до умов Договору та/або чинного законодавства України.

Згідно з частинами першої та другої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Частинами першою та другою статті 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі (частини перша та друга статті 543 ЦК України).

Отже, укладений позивачем і відповідачами-2,3,4 Договори поруки за своєю правовою природою є договорами поруки.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Таким чином, позовні вимоги щодо солідарного стягнення з відповідачів суми основного боргу, 24% річних, інфляційних втрат, штрафу, пені та неустойки є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, враховуючи подані докази, які оцінені судом у порядку статті 86 Господарського процесуального кодексу України, позовні вимоги слід задовольнити повністю.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача-1 як на особу, внаслідок неправомірних дій якої виник спір.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Стягнути солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю «Оазіс Парк» (03039, м. Київ, вул. Ізюмська, будинок 5-Б, ідентифікаційний код: 44369067), товариства з обмеженою відповідальністю «Оксі Рент» (03110, м. Київ, вул. Пироговського, б. 19, корпус 4; ідентифікаційний код: 43400158), товариства з обмеженою відповідальністю «Оксі Таксі» (03110, м. Київ, вул. Пироговського, б. 19, корпус 4; ідентифікаційний код: 40300986) та фізичної особи-підприємця Вовка Олександра Михайловича ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Бест Лізинг» (01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, 13/2, літ. Б; ідентифікаційний код: 33880354): 37 341 (тридцять сім тисяч триста сорок одну) грн 15 коп. основного боргу; 10 281 (десять тисяч двісті вісімдесят одну) грн 60 коп. пені; 5 873 (п`ять тисяч вісімсот сімдесят три) грн 47 коп. 24% річних; 3 738 (три тисячі сімсот тридцять вісім) грн 06 коп. штрафу за неподання відомостей про стан та місцезнаходження майна; 6 950 (шість тисяч дев`ятсот п`ятдесят) грн 46 коп. інфляційних втрат і 337 297 (триста тридцять сім тисяч двісті дев`яносто сім) грн 20 коп. неустойки.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Оазіс Парк» (03039, м. Київ, вул. Ізюмська, будинок 5-Б, ідентифікаційний код: 44369067) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Бест Лізинг» (01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, 13/2, літ. Б; ідентифікаційний код: 33880354) судовий збір у розмірі 6 022 (шість тисяч двадцять дві) грн 23 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03.03.2023.

Суддя Ігор Курдельчук