ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2023м. ДніпроСправа № 904/3922/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Загинайко Т.В. за участю секретаря судового засідання Сидорової Є.О. розглянув за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (50014, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Електрична, буд.1; ідентифікаційний код 00130850)

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Кармелюка-11" (50026, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Кармелюка, буд. 11; ідентифікаційний код 21909625)

про стягнення 1 348 646 грн. 70 коп.

Представники:

від позивача: Корж Ю.С. - представник (адвокат) в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EasyCon";

від відповідача: представник не з`явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

ПРОЦЕДУРА:

Позивач - Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх.3816/22 від 03.11.2022) до відповідача - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Кармелюка-11" про стягнення 1 348 646 грн. 70 коп., що складає 714 883 грн. 61 коп. - заборгованості за теплову енергію, поставлену відповідно до умов Договору від 19.11.2013 №643 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, 41 025 грн. 12 коп. - 3% річних, 238 682 грн. 43 коп. - компенсації за інфляційні втрати, 304 013 грн. 80 коп. - пені та 50 041 грн. 85 коп. - 7% штрафу.

Також просить стягнути з відповідача судовий збір.

Позовну заяву було подано без додержання вимог, встановлених статтями 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.11.2022 про залишення позовної заяви без руху позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків - 7 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У подальшому, позивачем подано супровідний лист (вх.№39136/22 від 15.11.2022) відповідно до якого було усунуто недоліки позовної заяви, визначені ухвалою господарського суду від 08.11.2022.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено, що розгляд справи здійснюватиметься за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, яке відбудеться 20.12.2022 о 15:40 год.

Позивач у клопотанні (вх.№43574/22 від 12.12.2022) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду просить суд, надати представнику Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» Корж Юлії Сергіївні можливість участі у судовому засіданні по справі №904/3922/22, призначеному в Господарському суді Дніпропетровської області на 15:40 год. 20.12.2022, та у всіх подальших судових засіданнях із розгляду даної справи в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2022 відмовлено у задоволені клопотання Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Позивач у клопотанні (вх.№44744/22 від 19.12.2022) про проведення підготовчого засідання за відсутності представника позивача просить суд визнати причину неявки в судове засідання поважною та провести підготовче судове засідання по справі №904/3922/22, призначене на 15:40 год 20.12.2022 за відсутності представника позивача та призначити справу до розгляду по суті, посилаючись на те, що: - ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2022 було відмовлено у задоволені клопотання про відеоконференцію, а через скрутне матеріальне становище позивача, ускладнюється можливість фінансування відряджень працівників Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль»; - на момент подання даного клопотання, відзив на позовну заяву чи будь - які інші заяви та клопотання в межах підготовчого засідання наразі відсутні.

У судове засідання 20.12.2022 представники сторін не з`явилися.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.12.2022 продовжено підготовче засідання в межах розумного строку та відкладено підготовче засідання у загальному позовному проваджені на 24.01.2023 о 15:00 год.

Позивач у клопотанні (вх.№3501/23 від 23.01.2023) про проведення підготовчого засідання за відсутності представника позивача просить суд визначити дану причину неявки в судове засідання поважною, та провести підготовче судове засідання по справі №904/3922/22, призначене на 15:00 год. 24.01.2023 за відсутності представника позивача, закрити підготовче провадження та призначити справу №904/3922/22 за позовом Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" до ОСББ "Кармелюка-11" про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення до судового розгляду по суті, надати Корж Юлії Сергіївні, як представнику Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль", можливість участі у наступному судовому засіданні по справі №904/3922/22 призначеному в Господарському суді Дніпропетровської області та у всіх подальших судових засіданнях із розгляду даної справи в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

У судове засідання 24.01.2023 представники сторін не з`явилися.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.02.2023 задоволено частково клопотання Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (вх.№3501/23 від 23.01.2023) в частині проведення наступного судового засідання та усіх подальших в режимі відеоконференції; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (загальне позовне провадження) на 21.02.2023 о 16:30 год.

У судове засідання 21.02.2023 з`явився представник позивача в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EasyCon", представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

З приводу дотримання прав відповідача під час розгляду даної справи судом, слід зазначити таке.

Частинами 1, 2, 6 статті 120 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Суд викликає або повідомляє експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Як вбачається, Господарським судом Дніпропетровської області телефонограмами повідомлено відповідача про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі; про місце та час судових засідань по справі. Всі телефонограми були прийняті головою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Кармелюка-11" - Муталімовою Н.І. (а.с.77, 84, 95).

Права відповідача, як учасника справи, не можуть забезпечуватись судом за рахунок порушення прав позивача на своєчасне вирішення спору судом, що є безпосереднім завданням господарського судочинства, та яке відповідно до норм частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Так, ухвалою суду від 21.11.2022, з урахуванням вимог частини 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, судом було запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Однак, станом на 21.02.2023 строк на подання відзиву на позовну заяву, з урахуванням додаткового строку на поштовий перебіг, закінчився.

Будь-яких клопотань про продовження вказаного процесуального строку у порядку, передбаченому частиною 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, до суду від відповідача не надходило; поважних причин пропуску вказаного строку суду також не повідомлено.

Згідно із частиною 1 статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Слід також зауважити, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

Також, суд наголошує, що за змістом статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" вбачається, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

З урахуванням наведеного, відповідач не був позбавлений права та можливості в період з 23.11.2022 по 21.02.2023 ознайомитись з ухвалами Господарського суду Дніпропетровської області по даній справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву та вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Враховуючи предмет та підстави позову у даній справи, суд дійшов висновку, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення, оскільки у відповідача було достатньо часу для подання як відзиву на позову заяву так і доказів погашення спірної заборгованості, у разі їх наявності, чого відповідачем зроблено не було, будь-яких заперечень чи відомостей щодо викладених у позовній заяві обставин відповідачем суду також не повідомлено.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Справа розглядається відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод протягом розумного строку з урахуванням введення в Україні воєнного стану.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ

Як вбачається, між Державним підприємством "Криворізька теплоцентраль", правонаступником якого є позивач - Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль", як теплопостачальною організацією - продавцем, та Товариством співвласників багатоквартирного будинку "Інгулець-3", правонаступником якого є відповідач - Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Кармелюка-11", як споживачем - покупцем, було укладено Договір від 19.11.2013 №643 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді (надалі - Договір) (а.с.13-18).

Пунктом 1.1. Договору визначено, що теплопостачальна організація - продавець бере на себе зобов`язання поставити споживачеві-покупцю теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач-покупець зобов`язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим Договором.

Відповідно до пункту 2.1. Договору теплова енергія постачається споживачу - покупцю в обсягах згідно з додатком 1 до цього Договору в гарячій воді на такі потреби: - опалення та вентиляцію - в період опалювального періоду; - гаряче водопостачання - протягом року.

Згідно з підпунктами 3.2.4., 3.2.5., 3.2.17. Договору споживач-покупець теплової енергії зобов`язується: - додержуватися затверджених договірних значень споживання теплової енергії за кожним параметром, в обсягах, які визначені в додатку 1, не допускати їх перевищення; - виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені Договором; - безперебійно забезпечувати тепловою енергією власні системи теплоспоживання, а також, згідно з Договором, системи теплоспоживання субспоживачів, приєднаних до теплового обладнання споживача-покупця.

Пунктом 6.1. Договору визначено, що розрахунку за теплову енергію, що споживається, проводяться в грошовій формі, відповідно встановлених тарифів.

Відповідно до пункту 6.2. Договору розрахунковим періодом с календарний місяць.

Згідно з пунктом 6.3. Договору оплата за теплову енергію здійснюється споживачем - покупцем відповідно до встановлених тарифів шляхом 30 (тридцяти) відсоткової попередньої оплати вартості планових обсягів споживання теплової енергії за 5 (п`ять) днів до початку здійснення споживання; решта 70 (сімдесят) відсотків вартості планових обсягів споживання теплової енергії сплачується споживачем - покупцем протягом місяця споживання теплової енергії; кошти, які надійшли від покупця будуть зараховані як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим Договором; остаточний розрахунок за фактично спожиту теплову енергію здійснюється до 20-ого числа місяця наступного за місяцем споживання теплової енергії.

Цей Договір набуває чинності з моменту фактичного надання послуг з теплопостачання та діє до 18.11.2014 року, керуючись частиною 3 статті 631 Цивільного кодексу України; договір припиняє свою дію у випадках: - закінчення строку, на який він був укладений; - взаємної згоди сторін про його припинення; - прийняття відповідного рішення Господарським судом; - ліквідації однієї із сторін (пункт 10.1. Договору).

Пунктом 10.3. Договору визначено, що Договір вважається пролонгованим па кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про припинення дії договору не буде письмово заявлено однією із сторін.

В матеріалах справи містяться копії додатків до Договору, підписані сторонами, а саме:

- Обсяги та порядок постачання теплової енергії споживачу (Додаток №1) (а.с.16);

- Умови припинення постачання теплової енергії (Додаток №2) (а.с.17);

Дислокацією об`єктів до Договору визначено найменування об`єкта: житловий будинок за адресою: Кармелюка, 11 (а.с.18).

Також в матеріалах справи міститься копія розрахунку споживання до Договору (а.с.18) та копії рішень Криворізької міської ради про початок опалювального сезону (а.с.38-44).

Згідно із пунктом 1 Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Кармелюка-11" об`єднання створено власниками квартир та нежилих приміщень, змінило назву з Товариства співвласників багатоквартирного будинку "Інгулець-3" (а.с. 20-21).

Відповідно до повідомлення ОСББ "Кармелюка-11", скерованого АТ "Криворізька теплоцентраль", змінено назву з ТСББ "Інгулець-3" на ОСББ "Кармелюка-11", печатку та банківський рахунок (а.с.19).

На виконання умов Договору позивачем у період з листопада 2019 по жовтень 2021 включно було поставлено теплову енергію споживачу на загальну суму 714 883 грн. 61 коп., що підтверджується копіями актів передачі-приймання теплової енергії (надання послуг), а саме:

- від 30.11.2019 №6703 на загальну суму з урахуванням ПДВ - 36 350 грн. 47 коп. (а.с.31);

- від 31.12.2019 №7900 на загальну суму з урахуванням ПДВ - 52 296 грн. 76 коп. (а.с.31);

- від 31.01.2020 №35 на загальну суму з урахуванням ПДВ - 58 012 грн. 81 коп. (а.с.32);

- від 29.02.2010 №1112 на загальну суму з урахуванням ПДВ - 49 551 грн. 90 коп. (а.с.32);

- від 31.03.2020 №2185 на загальну суму з урахуванням ПДВ - 23 134 грн. 25 коп. (а.с.33);

- від 30.04.2020 №3341 на загальну суму з урахуванням ПДВ - 19 775 грн. 60 коп. (а.с.33);

- від 30.11.2020 №4539 на загальну суму з урахуванням ПДВ - 54 546 грн. 16 коп. (а.с.34);

- від 31.12.2020 №6328 на загальну суму з урахуванням ПДВ - 92 392 грн. 41 коп. (а.с.34);

- від 31.01.2021 №142 на загальну суму з урахуванням ПДВ - 99 725 грн. 95 коп. (а.с.35);

- від 28.02.2021 №1285 на загальну суму з урахуванням ПДВ - 97 765 грн. 88 коп. (а.с.35);

- від 31.03.2021 №2459 на загальну суму з урахуванням ПДВ - 83 015 грн. 87 коп. (а.с.36);

- від 30.04.2021 №3716 на загальну суму з урахуванням ПДВ - 39 636 грн. 96 коп. (а.с.36);

- від 31.10.2021 №5235 на загальну суму з урахуванням ПДВ - 8 678 грн. 59 коп. (а.с.37).

Позивач стверджує, що відповідачем не проведено сплату за отриману теплову енергію за період з листопада 2019 по жовтень 2021 включно, що і стало причиною виникнення спору та звернення до суду.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару; покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до частини 1 статті 173 Господарського процесуального кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 статті 175 Господарського кодексу України встановлено, що майново- господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частинами 1-3 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається з умов Договору, строк оплати за поставлену теплову енергію є таким, що настав, а саме:

- за актом передачі-приймання теплової енергії (наданих послуг) від 30.11.2019 №6703 - 20.12.2019;

- за актом передачі-приймання теплової енергії (наданих послуг) від 31.12.2019 №7900 - 20.01.2020;

- за актом передачі-приймання теплової енергії (наданих послуг) від 31.01.2020 №35 - 20.02.2020;

- за актом передачі-приймання теплової енергії (наданих послуг) від 29.02.2010 №1112 - 20.03.2020;

- за актом передачі-приймання теплової енергії (наданих послуг) від 31.03.2020 №2185 -20.04.2020;

- за актом передачі-приймання теплової енергії (наданих послуг) від 30.04.2020 №3341 - 20.05.2020;

- за актом передачі-приймання теплової енергії (наданих послуг) від 30.11.2020 №4539 - 20.12.2020;

- за актом передачі-приймання теплової енергії (наданих послуг) від 31.12.2020 №6328 - 20.01.2021;

- за актом передачі-приймання теплової енергії (наданих послуг) від 31.01.2021 №142 - 20.02.2021;

- за актом передачі-приймання теплової енергії (наданих послуг) від 28.02.2021 №1285 - 20.03.2021;

- за актом передачі-приймання теплової енергії (наданих послуг) від 31.03.2021 №2459 - 20.04.2021;

- за актом передачі-приймання теплової енергії (наданих послуг) від 30.04.2021 №3716 - 20.05.2021;

- за актом передачі-приймання теплової енергії (наданих послуг) від 31.10.2021 №5235 - 20.11.2021.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Враховуючи, що сплата відповідачем не проводилася, сума заборгованості за поставлену теплову енергію складає 714 883 грн. 61 коп.

На момент розгляду справи доказів погашення заборгованості перед позивачем відповідачем не надано.

З урахуванням викладеного позовні вимоги про стягнення 714 883 грн. 61 коп. - заборгованості є обгрунтованими.

Щодо нарахуванні 3% річних та інфляційних нарахувань

Згідно з частинами 1, 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається, позивачем здійснено інфляційні нарахування у розмірі 238 682 грн. 43 коп. за загальний період з січня 2020 по вересень 2022 включно.

Також позивачем нараховано 3% річних за прострочення оплати за отриману теплову енергію у розмірі 41 025 грн. 12 коп. за загальний період з 21.12.2019 по 01.10.2022.

Суд погоджується із здійсненими нарахуваннями, вважає їх арифметично вірними.

З урахуванням викладеного, з відповідача підлягає стягненню 238 682 грн. 43 коп. - інфляційних нарахувань та 41 025 грн. 12 коп. - 3% річних.

Щодо нарахування пені та штрафу

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (пункт 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України).

За нормами частини 1 статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно із частинами 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до частини 4 статті 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором; при цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з частинами 1, 2 статті 551 Цивільного кодексу України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно; якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до пункту 7.2.7 Договору за порушення строків сплати за отриману теплову енергію стягується пеня у розмірі не більше подвійної облікової ставки НБУ, за які допущено прострочення за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 (тридцяти) днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної суми. Період, за який нараховуються штрафні санкції, становить три роки. Строк позовної давності, щодо стягнення штрафних санкцій, встановлено у три роки.

Позивачем здійснено нарахування пені у розмірі 304 013 грн. 80 коп. за загальний період з 21.12.2019 по 01.10.2022, а також нараховано штраф у розмірі 50 041 грн. 85 коп. за прострочення понад 30 днів.

Перевіривши розрахунки суд вважає їх арифметично вірними.

В той же час, враховуючи, що позивачем тривалий час, а саме: у період з 21.12.2019 по 01.10.2022 не вживалися заходи щодо врегулювання питання зі сплати заборгованості відповідачем, а також те, що умовами Договору збільшено строк нарахування штрафних санкцій та строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій, а також встановлені обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для зменшення розміру пені та штрафу, що підлягають стягненню з відповідача, з огляду на таке.

Згідно зі статтею 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому, неустойка, виходячи з приписів статей 546, 549 Цивільного кодексу України та статті 230 Господарського кодексу України має подвійну правову природу, є водночас способом забезпечення виконання зобов`язання та мірою відповідальності за порушення виконання зобов`язання, завданням якого є захист прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання боржником.

Завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності є одночасно дисциплінування боржника (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.

Метою застосування неустойки є в першу чергу захист інтересів кредитора, однак не застосування до боржника заходів, які при цьому можуть призвести до настання негативних для нього наслідків як суб`єкта господарської діяльності.

Інститут зменшення неустойки судом є ефективним механізмом забезпечення балансу інтересів сторін порушеного зобов`язання.

Згідно із частиною 3 статті 13 Цивільного кодексу України не допускаються дії особи, що вчинюються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України одними із загальних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Крім того, господарський суд вважає за необхідне наголосити на тому, що відповідно до частини 3 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання має ґрунтуватись на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

При цьому, у рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 18-рп/2004 зазначено, що поняття "охоронюваний законом інтерес" у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зокрема, з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Суд виходить із того, що у принципі добросовісності, а саме: при реалізації прав і повноважень, закладений принцип неприпустимості зловживання правом, згідно з якими здійснення прав та свобод однієї особи не повинне порушувати права та свободи інших осіб. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право.

Сторони є вільними у виборі контрагента, у визначенні умов договору, тощо, що відповідає нормам закону. Добросовісність, розумність та справедливість є засадами зобов`язальних правовідносин і зміст даних принципів полягає у тому, що тексти законів, правочинів та їх застосування суб`єктами цивільних правовідносин мають бути належними і справедливими та відповідати загальновизнаним нормам обороту; закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу; поєднання створення норм, спрямованих на забезпечення реалізації цивільного права з дотриманням прав і інтересів інших осіб. В свою чергу, добросовісність є внутрішнім критерієм, в той час як справедливість і розумність - зовнішнім або об`єктивним, і зазначені принципи у сукупності є оціночними категоріями цивільного права.

Суд враховує і те, що цивільне законодавство не дає визначення даних принципів, віддаючи це на розсуд сторін зобов`язання, тобто укладаючи угоду сторони повинні керуватись внутрішнім критерієм - добросовісністю по відношенню до контрагента (вчиняти дії таким чином, щоб при цьому не завдавалася шкода, неможливість укладення зобов`язання на засадах обману, насильства, зловживання довірою, дотримуватись правової поведінки суб`єктів зобов`язання, вчиняти всі залежні від сторони зобов`язання дії щодо належного виконання зобов`язання та непорушення прав інших осіб), і виходити з зовнішнього критерію - справедливості та розумності, що виражається в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню, тобто кожна сторона у виконанні цивільно-правових зобов`язань повинна дотримуватись такої поведінки по відношенню до своїх прав і обов`язків, яка б виключала необ`єктивні (неупереджені, несправедливі) дії сторін зобов`язання стосовно одна одної.

З мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013 вбачається, що неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Отже, цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності. Наявність у кредитора можливості стягувати з боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі № 913/89/18, від 04.12.2018 у справі № 916/65/18, від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі № 904/5830/18.

Згідно з частиною 1 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Відтак, застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності та справедливості.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити майновий стан сторін, співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, а також чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Суд відзначає, що вказане питання вирішується судом з урахуванням приписів статті 86 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При цьому, вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Аналогічний висновок щодо можливості зменшення розміру заявленої до стягнення пені, що є правом суду, яке реалізується ним на власний розсуд, викладений також у постановах Верховного Суду від 04.05.2018 у справі № 917/1068/17, від 22.01.2019 у справі № 908/868/18, від 13.05.2019 у справі № 904/4071/18, від 22.04.2019 у справі № 925/1549/17, від 30.05.2019 у справі № 916/2268/18, від 04.06.2019 у справі № 904/3551/18.

В аспекті права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд звертає увагу на наступні обставини та вважає за необхідне використати надане національним законодавством України право суду на зменшення розміру штрафних санкцій.

Суд об`єктивно оцінивши даний випадок, приймає до уваги всі обставини неналежного виконання зобов`язання відповідачем, надаючи оцінку всім обставинам справи в їх сукупності, виходячи із загальних засад, встановлених у статті 3 Цивільного кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, приймаючи до уваги, що:

- відповідно до статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Кармелюка-11" об`єднання створено власниками квартир та нежитлових приміщень, тобто тягар стягнення ляже, у тому числі і на фізичних осіб - власників квартир;

- враховуючи умови Договору, загальний розмір пені, штрафу, 3% річних, інфляційних нарахувань за прострочення виконання зобов`язання складає 88,6526409% від основного зобов`язання (633 763 грн. 20 коп.), що є явно неспівмірним з допущеним порушенням;

- судом також враховано, що пеня та штраф є лише санкціями за невиконання зобов`язання, а не основним боргом, а тому будувати на цих платежах свої доходи та видатки позивач не може, тому при зменшенні розміру пені та штрафу позивач не несе значного негативного наслідку в своєму фінансовому стані.

Отже, беручи до уваги правове призначення штрафних санкцій, надаючи оцінку всім обставинам справи в їх сукупності, суд вважає за можлтве зменшити визнаний судом обґрунтованим розмір пені та штрафу на 90%, тобто пеня становить 30 401 грн. 38 коп., штраф становить 5 004 грн. 19 коп.

Таке зменшення розміру пені та штрафу суд вважає розумним та оптимальним балансом інтересів сторін у спорі та таким, що запобігатиме настанню негативних наслідків як для позивача, так і для відповідача.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Щодо судового збору

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 20 229 грн. 70 коп. - витрат по сплаті судового збору, у тому числі і із обґрунтованих (не зменшених) сум штрафу та пені.

Керуючись пунктом 19.1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 123, 129, 232, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (50014, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Електрична, буд.1; ідентифікаційний код 00130850) до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Кармелюка-11" (50026, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Кармелюка, буд. 11; ідентифікаційний код 21909625) про стягнення 1 348 646 грн. 70 коп. - задовольнити частково.

2. Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Кармелюка-11" (50026, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Кармелюка, буд. 11; ідентифікаційний код 21909625) на користь Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (50014, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Електрична, буд.1; ідентифікаційний код 00130850) 714 883 (сімсот чотирнадцять тисяч вісімсот вісімдесят три) грн. 61 коп. - заборгованості, 41 025 (сорок одна тисяча двадцять п`ять) грн. 12 коп. - 3% річних, 238 682 (двісті тридцять вісім тисяч шістсот вісімдесят дві) грн. 43 коп. - інфляційних нарахувань, 30 401 грн. (тридцять тисяч чотириста одна) грн. 38 коп. - пені, 5 004 (п`ять тисяч чотири) грн. 19 коп. - штрафу та 20 229 (двадцять тисяч двісті двадцять дев`ять) грн. 70 коп. - витрат по сплаті судового збору.

В решті позовних вимог - відмовити.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Загинайко

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 238 ГПК України,

02.03.2023