ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2023 р.м. ХарківСправа № 922/2627/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Рашкевича Кирила Юрійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код особи НОМЕР_1 )
до Державного підприємства «Чугуївський авіаційний ремонтний завод» (Україна, 63501, Харківська обл., місто Чугуїв, МІКРОРАЙОН АВІАТОР, ідентифікаційний код особи 08305644)
про стягнення коштів
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Харківської області звернувся Фізична особа-підприємець Рашкевич Кирило Юрійович з позовом до Державного підприємства «Чугуївський авіаційний ремонтний завод» та просить суд стягнути з відповідача заборгованість за Договором № РКЮ 01/02-21 від 01.02.2021 року в загальному розмірі 47 535.81 грн, що включає в себе 35 350.00 грн. (сума основного боргу), 10622.66 грн (сума інфляційного збільшення), 1563.15 грн (сума 3% річних).

Ухвалою від 27.12.2022 було відкрито провадження, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, встановлено сторонам строк на подання заяв по суті справи.

Судом встановлено, що ухвала суду про відкриття провадження у справі була надіслана відповідачу, але не була відповідачем отримана та повернулася до суду із відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою» (код поштового відправлення 389).

Згідно з пунктом 4 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно статті 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Відповідно до частини 1 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Згідно частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

01.02.2021 року між Фізичною особою-підприємцем Рашкевичем Кирилом Юрійовичем (далі - Постачальник, Позивач) та Державним підприємством «Чугуївський авіаційний ремонтний завод» (далі - ДП «ЧАРЗ», Покупець, Відповідач) було укладено Договір № РКЮ 01/02-21 (далі - Договір) за яким ФОП Рашкевич К.Ю. зобов`язався поставити ДП «ЧАРЗ» Товар згідно Специфікації, а ДП «ЧАРЗ» зобов`язався прийняти цей Товар та своєчасно здійснити його оплату на умовах даного Договору.

Сторонами була оформлена Специфікація від 01.02.2021 року, в якій визначено наступний асортимент, обсяг та вартість Товару: підшипник PLC 11-4-10 в кількості 10 шт., підшипник 1201-5 шт., підшипник 1500 - 5 шт., підшипник 75-18 - 16 шт., підшипник 5-24 - 16 шт., підшипник - 111-5 - 10 шт., підшипник ІІІ-6 - 10 шт., підшипник 1200 - 5 шт., підшипник PLC 12-3 - 10 шт., підшипник PLC 11-3 - 10 шт., підшипник PLC 11-2-1-4 шт., загальна вартість Товару склала 35 350,00 грн.

На виконання своїх зобов`язань за Договором та Специфікацією від 01.02.2021 року. ФОП Рашкевич К.Ю. здійснив поставку обумовленого Товару, то підтверджується видатковою накладною №132 від 17.02.2021 року.

Відповідно до п. 5.1., 5.2 Договору покупець здійснює оплату наступним чином: 100% вартості Товару перераховує Постачальнику не пізніше 90 банківських днів після отримання Товару та проходження вхідного контролю. Розрахунки за отриманий Товар здійснюються в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок Постачальника.

Виходячи з викладеного п.5.1. Договору, грошові зобов`язання Відповідача но оплаті за поставлений товар за Видатковою накладною №Б2 від 17.02.2021 року мали бути виконані не пізніше 01.07.2021 року. Але в порушення п. 5.1. Договору, ДП «ЧАРЗ» грошові кошти в повному обсязі за поставлений товар сплачені не були, у зв`язку з чим заборгованість Відповідача за даним Договором становить 35 350.00 грн, про стягнення якої Позивач і звернувся з позовом до суду.

Позивач також зазначав, що листом від 30.06.2021 року за вих. №629 Відповідач визнав заборгованість, що утворилась станом на дату надсилання листа перед ФОП Рашкевичем К.Ю. та гарантував погашення такої заборгованості.

Відповідно до ст. 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов`язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (стаття 13 ГПК України).

Згідно ст. 14 ГПК України суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (стаття 74 ГПК України).

За приписами ст. 80 ГПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідно до ч. 4 ст. 165 ГПК України якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Керуючись ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За умовами укладеного сторонами Договору № РКЮ 01/02-21 ФОП Рашкевич К.Ю. зобов`язався поставити ДП «ЧАРЗ» Товар згідно Специфікації, а ДП «ЧАРЗ» зобов`язався прийняти цей Товар та своєчасно здійснити його оплату на умовах даного Договору.

Відповідно до п. 5.1., 5.2 Договору покупець здійснює оплату наступним чином: 100% вартості Товару перераховує Постачальнику не пізніше 90 банківських днів після отримання Товару та проходження вхідного контролю. Розрахунки за отриманий Товар здійснюються в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок Постачальника.

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як було встановлено судом із наявних в матеріалах справи доказів, факт виконання Позивачем зобов`язання з поставки товару на суму 35350,00 грн за укладеним сторонами Договором підтверджується видатковою накладною № Б2 від 17 лютого 2021 року. Вказаний факт відповідачем спростовано не було, як і не було надано доказів належного виконання зобов`язання з оплати вартості отриманого товару.

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що відповідач порушив зобов`язання з оплати вартості отриманого за Договором Товару, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість перед позивачем, а отже позовні вимоги щодо стягнення такої заборгованості є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 4.1. Постанови ПВГСУ «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши розрахунок позивача по нарахуванню 1563.15 грн - 3% річних, та 10622.66 грн - інфляційних втрат, суд вважає їх обґрунтованими, а вимоги по їх стягненню такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона повинна подати до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З урахуванням приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору по даній справі покладаються на відповідача. Інших судових витрат по справі не було заявлено.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 73, 74, 80, 86, 129, 165, 238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «ЧУГУЇВСЬКИЙ АВІАЦІЙНИЙ РЕМОНТНИЙ ЗАВОД» (Україна, 63501, Харківська обл., місто Чугуїв, МІКРОРАЙОН АВІАТОР, ідентифікаційний код особи 08305644) на користь Фізичної особи-підприємця Рашкевича Кирила Юрійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код особи НОМЕР_1 ) заборгованість в розмірі 35 350,00 грн, три відсотки річних - 1 563,15 грн, інфляційні втрати - 10 622,66 грн та 2 481,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення його повного тексту. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку визначеному ст.ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя Л.С. Лаврова