ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року м. Харків Справа № 913/21/22

Провадження № 30/913/21/22

Господарський суд Луганської області у складі судді Голенко І.П., розглянувши матеріали позовної заяви № 06-05/1-154 від 30.12.2021

Акціонерного товариства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль», м. Сєвєродонецьк Луганської області

до Руснак Марини Віталіївни , м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 230 469 грн 77 коп.

Секретар судового засідання: Чуєва М.С.

У засіданні брали участь:

від позивача: представник не прибув;

від відповідача: представник не прибув.

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» звернулося до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до фізичної особи-підприємця Руснак Марини Віталіївни про стягнення заборгованості за надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з жовтня 2013 року по квітень 2021 року в сумі 230469 грн 77 коп, з яких: 142390 грн 40 коп. - основний борг; 16056 грн 92 коп. - 3% річних за період з 03.12.2013 по 31.05.2021; 60454 грн 17 коп. - інфляційні втрати за період з січня 2014 року по травень 2021 року; 11568 грн 28 коп. - пеня за період з 22.12.2020 по 31.05.2021.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що фізична особа-підприємець Руснак М.В. володіє нежитловим приміщенням за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр. Гвардійський, 31. Позивач неодноразово звертався до відповідача з пропозицією укласти типовий договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за вищезазначеною адресою, але відповідач його не підписала. З посиланням на ст. 215 Цивільного кодексу України, Закон України «Про житлово-комунальні послуги», Закон України «Про теплопостачання», Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 12.07.2005 № 630, вважає, що відсутність письмового договору не є підставою для звільнення від оплати боргу. Боржнику у спірному періоді позивачем надавалися послуги з централізованого опалення, які не були сплачені.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.01.2022 позовну заяву передано на розгляд судді Голенко І.П.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 21.01.2022 відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, розгляд справи по суті було призначено на 15.02.2022 о 10 год. 30 хв.

У судове засідання 15.02.2022 сторони участі своїх представників не забезпечити, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується матеріалами справи.

Позивач отримав ухвалу суду про відкриття провадження у цій справі - 25.01.2022 відповідно до відомостей, що містяться у програмі «Діловодство спеціалізованого суду».

Ухвала про відкриття провадження у справі від 21.01.2022 надсилалась відповідачу у поштовому відправленні № 324 за її зареєстрованою адресою згідно відомостей, наданих Управлінням адміністративних послуг Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, та відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, яка є ідентичною, а саме: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр-т Хіміків, буд. 45, кв. 2.

Проте на дату проведення судового засідання 15.02.2022 у суду була відсутня інформація щодо вручення/невручення зазначеного поштового відправлення відповідачу.

Ухвалою суду від 15.02.2022 розгляд справи по суті відкладено на 16.03.2022 об 11 год. 00 хв.

Разом з тим, 24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» неодноразово було продовжено строк дії воєнного стану в Україні.

Отже судове засідання, призначене на 16.03.2022 об 11 год. 00 хв., не відбулося.

Згідно з опублікованими Радою суддів України від 02.03.2022 Рекомендаціями щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні.

У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, а також постійними обстрілами міста Харкова та ведення активних бойових дій на території Харківської області, з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю та безпеці учасників справи, працівників апарату суду та суддів, Господарський суд Луганської області продовжує здійснювати правосуддя та працює у дистанційному режимі.

Ухвалою суду від 14.06.2022 розгляд справи по суті відкладено на 01.09.2022 об 11 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 23.08.2022 розгляд справи по суті відкладено на 30.11.2022 об 11 год. 30 хв.

Ухвалою від 25.11.2022 розгляд справи по суті відкладено до 21.02.2023 о 12-50.

Суд ухвалою від 14.02.2023 відклав розгляд справи по суті на 28.02.2023 о 10-00.

Судом враховано, що згідно інформації, наданої Управлінням адміністративних послуг Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, місцезнаходження відповідача - Руснак М.В. є: АДРЕСА_1 .

Сєвєродонецьку міську територіальну громаду включено до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блокуванні), затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій №75 від 25.04.2022.

Тому суд фактично позбавлений можливості надсилати відповідачу відповідні ухвали.

Водночас, з метою належного повідомлення позивача ухвали суду направлялися судом на електронну пошту позивача - ІНФОРМАЦІЯ_2.

Суд також неодноразово розміщував відповідні повідомлення на сторінці Господарського суду Луганської області (у розділі «Інше - Повідомлення для учасників справ, які знаходяться в районі проведення антитерористичної операції та на тимчасово окупованих територіях»), враховуючи Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 6 грудня 2022 року № 1364.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Також суд враховує висновок Європейського суду з прав людини про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України»).

28.02.2023 сторони не забезпечили участі своїх представників у судове засідання, хоча були повідомлені усіма доступними для суду засобами; явка сторін судом не визнавалась обов`язковою.

Позивачем у позові зазначено про здійснення розгляду справи за наявними матеріалами у разі неявки його представника.

Сторони не заявили будь-яких заяв, клопотань на дату проведення судового засідання.

Відповідач у встановлений судом строк правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, у зв`язку з чим справа розглядається за наявними у ній матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини справи.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна приміщення магазину автозапчастин площею 89,8 кв.м., яке знаходиться за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр. Гвардійський, буд. 31, належить з 07.07.2005 на праві приватної спільної часткової власності Руснак Марині Віталіївні , частка власності - .

На підставі акту приймання вузла обліку теплової енергії від 07.02.2008 на об`єкті житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 позивачем підключено вузол обліку тепла.

В опалювальні сезони 2013-2021 років позивачем надано послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води на опалення нежитлового приміщення відповідача у загальному розмірі 142 390 грн 40 коп.

Про підтвердження постачання теплової енергії до будинку 31 на пр. Гвардійський, в якому знаходиться нежитлове приміщення відповідача, свідчать акти про включення теплоустановок: № 000001381 від 13.10.2013, № 0156 від 24.10.2014, № 0156 від 22.10.2015, № 0156 від 19.10.2016, № 0156 від 01.11.2017, № 0156 від 12.11.2018, № 0156 від 29.10.2019.

Опалювальний сезон 2013-2014 років було розпочато на підставі рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради № 777 від 25.09.2013 та завершено на підставі рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради № 205 від 25.03.2014.

Опалювальний сезон 2014-2015 років було розпочато на підставі рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради № 534 від 10.10.2014 та завершено на підставі рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради № 178 від 06.04.2015.

Опалювальний сезон 2015-2016 років було розпочато на підставі рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради № 449 від 08.09.2015 та завершено на підставі рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради № 140 від 05.04.2016.

Опалювальний сезон 2016-2017 років було розпочато на підставі рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради № 537 від 11.10.2016 та завершено на підставі розпорядження міського голови Сєвєродонецької міської ради № 184 від 06.04.2017.

Опалювальний сезон 2017-2018 років було розпочато на підставі рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради № 516 від 18.10.2017 та завершено на підставі рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради № 217 від 06.04.2018.

Опалювальний сезон 2018-2019 років було розпочато на підставі рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради № 752 від 10.10.2018 та завершено на підставі рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради № 379 від 26.03.2019.

Опалювальний сезон 2019-2020 років було розпочато на підставі рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради № 1093 від 18.10.2019 та завершено на підставі рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради № 212 від 03.04.2020.

Опалювальний сезон 2020-2021 років було розпочато на підставі розпорядження керівника військово-цивільної адміністрації м. Сєвєродонецьк Луганської області № 678 від 21.10.2020 та завершено на підставі розпорядження керівника Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації № 249 від 31.03.2021.

Вищезазначені рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради надані до матеріалів справи.

Вартість 1 Гкал. теплової енергії, що поставлялась відповідачу, визначена позивачем на підставі постанов Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 131 від 30.09.2011, № 136 від 16.03.2012, № 485 від 31.12.2013, № 231 від 31.03.2014, № 587 від 23.05.2014, № 611 від 28.11.2014, № 266 від 27.02.2015, № 1158 від 31.03.2015, № 1384 від 30.04.2015, № 2690 від 29.10.2015, № 54 від 28.01.2016, № 1757 від 29.09.2016, № 2176 від 02.12.2016, № 151 від 01.02.2017; наказів директора ДП «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» № 137 від 17.10.2018, № 01 від 08.01.2019, № 31 від 25.05.2020, виданих відповідно до рішень виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради № 1031 від 28.12.2018, №№ 254-256 від 27.04.2020.

У спірному періоді з жовтня 2013 року по квітень 2021 року щомісяця позивач виставляв рахунки відповідачу шляхом надсилання останніх цінним листом за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 . До матеріалів справи додані наступні рахунки: рахунок до договору № 6679 від 30.11.2013 на суму 1737 грн. 77 коп., рахунок до договору № 6679 від 31.10.2013 на суму 462 грн 35 коп., рахунок до договору № 6679 від 31.01.2014 на суму 2617 грн 49 коп., рахунок до договору № 6679 від 31.12.2013 на суму 2398 грн 93 коп., рахунок до договору № 6679 від 31.03.2014 на суму 1839 грн. 42 коп., рахунок до договору № 6679 від 28.02.2014 на суму 2913 грн. 90 коп., рахунок-акт № 6679 від 31.10.2014 згідно договору № 6679 від 01.01.2013 на суму 131 грн. 22 коп., рахунок до договору № 6679 від 30.04.2014 на суму 896 грн. 40 коп., рахунок-акт № 6679 від 30.11.2014 згідно договору № 6679 від 01.01.2013 на суму 2557 грн., 48 коп., рахунок-акт № 6679 від 31.12.2014 згідно договору № 6679 від 01.01.2013 на суму 3642 грн. 44 коп., рахунок-акт № 6679 від 31.01.2015 згідно договору № 6679 від 01.01.2013 на суму 3866 грн. 99 коп., рахунок-акт № 6679 від 28.02.2015 згідно договору № 6679 від 01.01.2013 на суму 3526 грн. 09 коп., рахунок-акт № 6679 від 31.03.2015 згідно договору № 6679 від 01.01.2013 на суму 4106 грн. 26 коп., рахунок-акт № 6679 від 30.04.2015 згідно договору № 6679 від 01.01.2013 на суму 1285 грн. 97 коп., рахунок-акт № 6679 від 31.10.2015 згідно договору № 6679 від 01.01.2013 на суму 505 грн. 27 коп., рахунок-акт № 6679 від 30.11.2015 згідно договору № 6679 від 01.01.2013 на суму 3470 грн. 90 коп., рахунок-акт № 6679 від 31.12.2015 згідно договору № 6679 від 01.01.2013 на суму 3902 грн 62 коп., рахунок-акт № 6679 від 31.01.2016 згідно договору № 6679 від 01.01.2013 на суму 4926 грн. 16 коп., рахунок-акт № 6679 від 29.02.2016 згідно договору № 6679 від 01.01.2013 на суму 3845 грн. 68 коп., рахунок-акт № 6679 від 31.03.2016 згідно договору № 6679 від 01.01.2013 на суму 3469 грн. 28 коп., рахунок-акт № 6679 від 30.04.2016 згідно договору № 6679 від 01.01.2013 на суму 839 грн. 82 коп., рахунок-акт № 6679 від 31.10.2016 згідно договору № 6679 від 01.01.2013 на суму 549 грн. 70 коп., рахунок-акт № 6679 від 30.11.2016 згідно договору № 6679 від 01.01.2013 на суму 2921 грн. 80 коп., рахунок-акт № 6679 від 31.12.2016 згідно договору № 6679 від 01.01.2013 на суму 3421 грн. 08 коп., рахунок-акт № 6679 від 31.01.2017 згідно договору № 6679 від 01.01.2013 на суму 4480 грн. 46 коп., рахунок-акт № 6679 від 28.02.2017 згідно договору № 6679 від 01.01.2013 на суму 5398 грн. 69 коп., рахунок-акт № 6679 від 31.03.2017 згідно договору № 6679 від 01.01.2013 на суму 2213 грн. 28 коп., рахунок-акт № 6679 від 30.04.2017 згідно договору № 6679 від 01.01.2013 на суму 1369 грн. 78 коп., рахунок-акт № 6679 від 30.11.2017 згідно договору № 6679 від 01.01.2013 на суму 3337 грн., рахунок-акт № 6679 від 31.12.2017 згідно договору № 6679 від 01.01.2013 на суму 3182 грн. 03 коп., рахунок-акт № 6679 від 31.01.2018 згідно договору № 6679 від 01.01.2013 на суму 4795 грн. 67 коп., рахунок-акт № 6679 від 28.02.2018 згідно договору № 6679 від 01.01.2013 на суму 3940 грн. 46 коп., рахунок-акт № 6679 від 31.03.2018 згідно договору № 6679 від 01.01.2013 на суму 4058 грн. 17 коп., рахунок-акт № 6679 від 30.04.2018 згідно договору № 6679 від 01.01.2013 на суму 559 грн. 75 коп., рахунок-акт № 6679 від 30.11.2018 згідно договору № 6679 від 01.01.2013 на суму 656 грн. 10 коп., рахунок-акт № 6679 від 31.12.2018 згідно договору № 6679 від 01.01.2013 на суму 4658 грн. 64 коп., рахунок-акт № 6679 від 31.01.2019 згідно договору № 6679 від 01.01.2013 на суму 4241 грн. 84 коп., рахунок-акт № 6679 від 28.02.2019 згідно договору № 6679 від 01.01.2013 на суму 3239 грн. 35 коп., рахунок-акт № 6679 від 31.03.2019 згідно договору № 6679 від 01.01.2013 на суму 3738 грн. 36 коп., рахунок-акт № 6679 від 30.04.2019 згідно договору № 6679 від 01.01.2013 на суму 368 грн. 89 коп., рахунок-акт № 6679 від 30.11.2019 згідно договору № 6679 від 01.01.2013 на суму 2602 грн. 44 коп., рахунок-акт № 6679 від 31.12.2019 згідно договору № 6679 від 01.01.2013 на суму 3201 грн. 19 коп., рахунок-акт № 6679 від 31.01.2020 згідно договору № 6679 від 01.01.2013 на суму 2962 грн. 73 коп., рахунок-акт № 6679 від 29.02.2020 згідно договору № 6679 від 01.01.2013 на суму 3195 грн. 16 коп., рахунок-акт № 6679 від 31.03.2020 згідно договору № 6679 від 01.01.2013 на суму 2570 грн. 70 коп., рахунок-акт № 6679 від 30.04.2015 згідно договору № 6679 від 01.01.2013 на суму 1832 грн. 72 коп., рахунок-акт № 6679 від 30.11.2020 згідно договору № 6679 від 01.01.2013 на суму 1661 грн. 90 коп., рахунок-акт № 6679 від 31.12.2020 згідно договору № 6679 від 01.01.2013 на суму 6466 грн. 46 коп., рахунок-акт № 6679 від 31.01.2021 згідно договору № 6679 від 01.01.2013 на суму 220 грн. 77 коп., рахунок-акт № 6679 від 28.02.2021 згідно договору № 6679 від 01.01.2013 на суму 3751 грн. 31 коп., рахунок-акт № 6679 від 31.03.2021 згідно договору № 6679 від 01.01.2013 на суму 2347 грн. 87 коп., рахунок-акт № 6679 від 30.04.2021 згідно договору № 6679 від 01.01.2013 на суму 1503 грн. 66 коп.

Відповідач надані позивачем послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у спірний період не сплачував, внаслідок чого у відповідача утворилася заборгованість у загальній сумі 142 390 грн 40 коп.

Позивач неодноразово направляв відповідачу рекомендованими листами претензії про сплату заборгованості № 08-14-1102 від 23.12.2014, № 08-14-136 від 26.01.2015, № 08-14-296 від 24.02.2015, № 08-14-381 від 25.03.2015, № 08-14-556 від 25.05.2015, № 08-14-122 від 10.02.2016, № 08-14-68 від 16.03.2017, № 08-14-181 від 20.06.2017, № 08-14-91 від 05.02.2018, № 08-14-258 від 29.05.2018, № 08-14-167 від 24.06.2019, № 08-14-90 від 22.01.2020, № 08-14-295 від 26.05.2020, № 08-14-100 від 25.01.2021, № 08-14-124 від 25.05.2021, проте вони залишені відповідачем без виконання.

Як зазначає позивач у позові, між сторонами договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у спірному періоді (з жовтня 2013 року по квітень 2021 року) укладено не було, але це не є підставою для звільнення від оплати боргу, оскільки законодавець не ставить такий обов`язок з оплати спожитих комунальних послуг в залежність від укладення письмового договору.

Вищевикладене стало підставою для звернення позивача з позовом до суду про стягнення з відповідача основної заборгованості в сумі 142 390 грн 40 коп., 3% річних в сумі 16 056 грн 92 коп., інфляційних втрат в сумі 60 454 грн 17 коп., пені в сумі 11 568 грн 28 коп.

Водночас, господарським судом встановлено, що ДП «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» вже зверталося до Господарського суду Луганської області з позовом до фізичної особи-підприємця Руснак Марини Віталіївни про стягнення грошових коштів у сумі 9002 грн 08 коп. за безпідставно спожиту теплову енергію у приміщенні автомагазину «Курс» за адресою: м. Сєвєродонецьк, пр. Гвардійський, буд. 31 протягом опалювального сезону жовтень 2010 - квітень 2011 років.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 19.01.2012 у справі № 24/121/2011 позовні вимоги задоволено у повному обсязі, стягнуто з фізичної особи-підприємця Руснак Марини Віталіївни на користь ДП «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» грошові кошти в сумі 9002 грн 08 коп., судовий збір у сумі 1411 грн 50 коп.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 13.03.2012 рішення Господарського суду Луганської області від 19.01.2012 у справі № 24/121/2011 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 09.10.2012 постанову Донецького апеляційного господарського суду від 13.03.2012 та рішення Господарського суду Луганської області від 19.01.2012 у справі № 24/121/2011 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Господарського суду Луганської області.

Під час нового розгляду справи рішенням Господарського суду Луганської області від 18.12.2012 у справі № 26/5014/2731/2012(24/121/2011) у позові ДП «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» до фізичної особи-підприємця Руснак Марини Віталіївни про стягнення боргу в сумі 9002 грн 08 коп. відмовлено у задоволені позову повністю.

Зазначеним рішенням було встановлено наступні обставини.

15.10.2001 між ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ» та відповідачем було укладено договір про постачання теплової енергії в гарячій воді № 276, який у подальшому був пролонгований з 15.10.2009 по 15.10.2010.

Виконуючи умови договору № 276 від 15.10.2001, а саме п.10.2, відповідач 14.09.2010, тобто за місяць до закінчення його дії, звернулася до позивача з листом, в якому у зв`язку з важким матеріальним становищем, а також незадовільними поставками теплової енергії просила вважати договір № 276 розірваним. Також відповідач просила вислати працівників для обстеження відсутності системи опалення і ізоляції стояків. Даний лист отриманий позивачем 14.09.2010, про що мається відповідна відмітка, але відповіді на вказаний лист позивач не надав.

Враховуючи викладене, правовідносини сторін фактично припинились з 15.10.2010.

В подальшому відповідач неодноразово зверталася до позивача з вимогами, які викладені в листах та скарзі, про демонтаж системи опалення у приміщенні за адресою: пр. Гвардійський, 31, автомагазин „Курск", та складання відповідного акту про відсутність опалювальних приладів (батарей), а в подальшому про видачу акту про відключення приміщення від системи центрального опалення.

Крім того, суд у рішенні прийняв до уваги рішення Господарського суду Луганської області від 21.05.2012 у справі № 28пн/5014/583/2012 за позовом ДП «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» до фізичної особи-підприємця Руснак Марини Віталіївни про зобов`язання відповідача привести систему централізованого опалення у нежитловому приміщенні житлового будинку, розташованого за адресою: м. Сєвєродонецьк, пр. Гвардійський, буд. 31, у попередній стан, яким встановлено, що відповідач самостійно під час дії договору № 276 демонтував прилади опалення (обрізавши радіатори) у приміщенні, що зафіксовано в актах від 03.12.2010 та від 04.11.2010, та звернувся до позивача з листами від 14.09.2010, 12.10.2010 з вимогою про припинення нарахувань за послуги теплопостачання на підставі відсутності приладів опалення.

Вищезазначеним рішенням суду позов задоволено повністю, зобов`язано фізичну особу-підприємця Руснак Марину Віталіївну привести мережу централізованого опалення приміщення, що знаходиться за адресою: м. Сєвєродонецьк, пр. Гвардійський, буд. 31 (перебудовані квартири 19, 20) до попереднього стану, а саме: відновити централізоване опалення шляхом приєднання опалювальних пристроїв, а саме батарей до стояків централізованої системи опалення.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 31.07.2012 рішення Господарського суду Луганської області від 21.05.2012 року у справі № 28пн/5014/583/2012 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 22.10.2012 постанову Донецького апеляційного господарського суду від 31.07.2012 та рішення Господарського суду Луганської області від 21.05.2012 у справі № 28пн/5014/583/2012 залишено без змін.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 18.12.2012 у справі № 26/5014/2731/2012(24/121/2011) відмовлено у задоволенні позову, оскільки фактично послуги позивачем не надані і відповідачем не отримані у зв`язку з тим, що відповідач самостійно відключився від системи опалення, обрізавши опалювальні прилади (радіатори) від системи центрального опалення, про що свідчать акти від 03.12.2010 та від 04.11.2010, і порушені права й інтереси позивач захистив, подавши позов до суду (справа № 28пн/5014/583/2012). Позивачем не було доведено суду, яким чином він за відсутності системи опалення в приміщенні відповідача (обрізані опалювальні прилади (радіатори)), міг поставляти теплову енергію і в яких обсягах у спірний період (з жовтня 2010 року по квітень 2011 року).

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 05.02.2013 рішення Господарського суду Луганської області від 18.12.2012 у справі № 26/5014/2731/2012(24/121/2011) залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 09.04.2013 постанову Донецького апеляційного господарського суду від 05.02.2013 та рішення Господарського суду Луганської області від 18.12.2012 у справі № 26/5014/2731/2012(24/121/2011) залишено без змін.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 29.08.2014 фізична особа-підприємець Руснак Марина Віталіївна припинила за власним рішенням підприємницьку діяльність.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд прийшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Факт самостійного відключення відповідачем від системи централізованого опалення у нежитловому приміщенні житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , з порушенням норм законодавства встановлено рішенням Господарського суду Луганської області від 21.05.2012 у справі № 28пн/5014/583/2012, яке набрало законної сили.

Цим рішенням зобов`язано фізичну особу-підприємця Руснак Марину Віталіївну привести мережу централізованого опалення приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (перебудовані квартири 19, 20 ) до попереднього стану, а саме: відновити централізоване опалення шляхом приєднання опалювальних пристроїв, а саме: батарей до стояків централізованої системи опалення.

Згідно з ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Самовільне відключення споживача від внутрішньобудинкових систем опалення або здійснення такого відключення з порушенням встановленої законодавством процедури не припиняє статусу такого суб`єкта як споживача відповідних комунальних послуг, не звільняє його від необхідності укладення договору на постачання таких послуг та їх оплати

Правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 14.04.2020 у справі № 908/1349/19, від 30.06.2022 у справі № 910/166/21, яка враховується судом.

Самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання, що відповідає правовим висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду України від 11.11.2015 у справі № 6-1192цс15.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про теплопостачання" споживачем теплової енергії визнається фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Відповідно до частини четвертої статті 19 Закону України "Про теплопостачання" теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу теплової енергії.

Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію (ч. 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання").

У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку (ст. 25 Закону України "Про теплопостачання").

Статтею 24 Закону України "Про теплопостачання" передбачено основні обов`язки споживача, зокрема, на своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Згідно з частиною другою статті 275 Господарського кодексу України відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Правилами можуть бути передбачені типові договори постачання окремих видів енергії (ст. 277 Господарського кодексу України).

Відповідно до Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198 (далі - Правила № 1198) користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією; договори укладаються відповідно до типових договорів; споживач зобов`язаний укласти з теплопостачальною організацією договір до початку подачі теплоносія до системи теплоспоживання.

Відповідно до пункту 3 Правил № 1198 споживач теплової енергії фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.

Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (далі - Правила № 630) регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець) і фізичною та юридичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Рішення про початок та закінчення опалювального сезону приймається виконавчими органами відповідних сільських, селищних та міських рад або місцевими державними адміністраціями виходячи з кліматичних умов згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації, нормами санітарного законодавства та іншими нормативними документами. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг відносяться комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Отже, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Правова позиція наведена в постановах Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 904/2238/17, від 16.10.2018 у справі № 904/7377/17.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 Цивільного кодексу України).

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач є власником приміщення магазину автозапчастин площею 89,8 кв. м., яке знаходиться за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр. Гвардійський, буд. 31, на праві приватної спільної часткової власності.

У цій справі позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача основної заборгованості за надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води до нежитлового приміщення - приміщення магазину автозапчастин, який розташований за адресою: м. Сєвєродонецьк, пр. Гвардійський, буд. 31, за період з жовтня 2013 року по квітень 2021 року в сумі 142 390 грн 40 коп.

Система опалення житлового приміщення за адресою: м. Сєвєродонецьк, пр. Гвардійський, буд. 31, у якому розташовано приміщення магазину автозапчастин, є невід`ємною частиною централізованої системи опалення будинку, тому при подачі теплової енергії в централізовану систему опалення будинку в опалювальні періоди одночасно опалювалось нежитлове приміщення, яке належить відповідачу.

Факт відпуску теплової енергії у спірне нежитлове приміщення у період з 2013 року по 2019 року підтверджено актами про включення теплоустановок: № 000001381 від 13.10.2013, № 0156 від 24.10.2014, № 0156 від 22.10.2015, № 0156 від 19.10.2016, № 0156 від 01.11.2017, № 0156 від 12.11.2018, № 0156 від 29.10.2019.

При цьому, не доведено матеріалами справи факт постачання теплової енергії у приміщення в опалювальний сезон 2020-2021 років, у зв`язку з відсутністю у матеріалах справи відповідних актів про включення теплоустановок за вказаний період.

Посилання позивача в обґрунтування факту відпуску теплової енергії до будинку за адресою: м. Сєвєродонецьк, пр. Гвардійський, буд. 31, на службову записку № 04-12-27 про те, що « 03.11.2020 розпочато подавання теплової енергії населенню, бюджетним установам та іншим споживачам», є необґрунтованим.

З урахуванням викладеного, суд задовольняє позовну вимогу про стягнення основної заборгованості у розмірі 126438 грн 43 коп. за період з жовтня 2013 року по квітень 2020 року (включно). У задоволенні решти позовних вимог щодо стягнення основної заборгованості в сумі 15 951 грн 97 коп. слід відмовити.

Позивачем заявлено до стягнення також пеню у розмірі 11 568 грн 28 коп. за період з 22.12.2020 по 31.05.2021.

З урахуванням викладеного вище, суд відмовляє у задоволенні вимоги про стягнення пені за період з 22.12.2020 по 31.05.2021, у зв`язку з недоведеністю факту постачання теплової енергії у спірне приміщення в опалювальний сезон 2020-2021 року.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржника покладається відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16.12.2015 у справі № 6-2023цс15.

Позивачем заявлено до стягнення 3% річних в сумі 16 056 грн 92 коп. за період з 03.12.2013 по 31.05.2021, інфляційні втрати в сумі 60 454 грн 17 коп. за період з січня 2014 року по травень 2021 року.

Відповідно до Правил № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

У платіжному документі передбачаються графи для зазначення поточних і попередніх показань засобів обліку води, теплової енергії, різниці цих показань або затверджених нормативів (норм) споживання, тарифу на даний вид послуг і суми, яка належить до сплати за надану послугу.

Перевіривши розрахунок 3% річних в межах періоду, за який підлягає стягненню сума основної заборгованості (жовтень 2013 - квітень 2020 року), суд дійшов висновку, що обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню є сума 3% річних - 15 925 грн 50 коп. за період з 03.12.2013 по 31.05.2021. У задоволенні решти вимог в сумі 131 грн 42 коп. слід відмовити.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат в межах періоду, за який підлягає стягненню сума основної заборгованості (жовтень 2013 - квітень 2020 року), суд дійшов висновку, що обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню є сума інфляційних втрат - 59 833 грн 71 коп. за період з січня 2014 року по травень 2021 року. У задоволенні решти вимог в сумі 620 грн 46 коп. слід відмовити.

За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи неявку всіх учасників справи у судове засідання, суд ухвалює та підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України).

Керуючись ст. ст. 2, 13, 74, 86, 129, 232, 233, 237, 238, ч. 4 ст. 240, ст. ст. 241-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Руснак Марини Віталіївни ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» (93400, вул. Промислова, буд. 17, м. Сєвєродонецьк Луганської області, ідентифікаційний код 00131050) основний борг у сумі 126438 грн 43 коп., 3% річних у сумі 15 925 грн 50 коп., інфляційні втрати у сумі 59833 грн 71 коп., судовий збір у сумі 3032 грн 97 коп., видати позивачу наказ після набрання рішенням законної сили.

3. У задоволенні решти позову відмовити.

У відповідності до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ст. 256 ГПК України та в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано - 01.03.2023

Суддя Ірина ГОЛЕНКО