СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2023 року м. Харків Справа № 917/305/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Тарасова І.В., суддя Білоусова Я.О. , суддя Пуль О.А.

за участю секретаря судового засідання Андерс О.К.

за участю представників:

позивача-не з`явився;

1-го відповідача-не з`явився;

2-го відповідача (скаржника)-Крекотень О.А., ордер від 18.11.22 серія ВІ № 112084;

3-го відповідача - не з`явився;

третьої особи-не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу 2-го відповідача - Веселоподільської дослідно-селекційної станції інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України (вх. № 1377 П/2-5) на рішення господарського суду Полтавської області від 20.10.22 (ухвалене суддею Кльоповим І.Г. в приміщенні господарського суду Полтавської області, повний текст складено 31.10.22) у справі № 917/305/21

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Веселоподільський бурякорадгосп" (Товариство з обмеженою відповідальністю "Веселоподільський бурякорадгосп"), Полтавська область, Семенівський район, смт.Семенівка

до 1. Семенівської районної державної адміністрації, Полтавська область, Семенівський район, смт.Семенівка

2. Веселоподільської дослідно-селекційної станції інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України, Полтавська область,Семенівський район, с.Вереміївка,

3. Кременчуцької районної державної адміністрації, Полтавська область, м.Кременчук

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні 2-го відповідача-Семенівська селищна рада Полтавської області, Полтавська область, смт. Семенівка, ,

про визнання недійсними договорів оренди землі та витребування земельних ділянок

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство "Веселоподільський бурякорадгосп" звернулося до господарського суду Полтавської області з позовом до Семенівської районної державної адміністрації та Веселоподільської дослідно-селекційної станції інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України, в якому просить суд:

1. Визнати недійсним договір оренди землі б/н від 21.09.2017, укладений між Семенівською районною державною адміністрацією () та Веселоподільською дослідно-селекційною станцією інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України () щодо земельної ділянки кадастровий номер :00:002:0148, площею 1,8263га.

2. Витребувати із незаконного володіння у Веселоподільської дослідно-селекційної станції інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України () на користь Відкритого акціонерного товариства "Веселоподільський бурякорадгосп" () земельну ділянку кадастровий номер :00:002:0148, площею 1,8263га.

3. Визнати недійсним договір оренди землі б/н від 21.09.2017, укладений між Семенівською районною державною адміністрацією () та Веселоподільською дослідно-селекційною станцією інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України () щодо земельної ділянки кадастровий номер :00:002:0149, площею 3,06983га.

4. Витребувати із незаконного володіння у Веселоподільської дослідно-селекційної станції інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України () на користь Відкритого акціонерного товариства "Веселоподільський бурякорадгосп" () земельну ділянку кадастровий номер :00:002:0149, площею 3,06983га.

5. Визнати недійсним договір оренди землі б/н від 21.09.2017, укладений між Семенівською районною державною адміністрацією () та Веселоподільською дослідно-селекційною станцією інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України () щодо земельної ділянки кадастровий номер :00:002:0152, площею 5,3697га.

6. Витребувати із незаконного володіння у Веселоподільської дослідно-селекційної станції інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України () на користь Відкритого акціонерного товариства "Веселоподільський бурякорадгосп" () земельну ділянку кадастровий номер :00:002:0152, площею 5,3697га.

7. Визнати недійсним договір оренди землі б/н від 21.09.2017, укладений між Семенівською районною державною адміністрацією () та Веселоподільською дослідно-селекційною станцією інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України () щодо земельної ділянки кадастровий номер :00:002:0153, площею 4,2151га.

8. Витребувати із незаконного володіння у Веселоподільської дослідно-селекційної станції інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України () на користь Відкритого акціонерного товариства "Веселоподільський бурякорадгосп" () земельну ділянку кадастровий номер :00:002:0153, площею 4,2151га.

9. Визнати недійсним договір оренди землі б/н від 21.09.2017, укладений між Семенівською районною державною адміністрацією () та Веселоподільською дослідно-селекційною станцією інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України () щодо земельної ділянки кадастровий номер :00:002:0156, площею 3,2655га.

10. Витребувати із незаконного володіння у Веселоподільської дослідно-селекційної станції інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України () на користь Відкритого акціонерного товариства "Веселоподільський бурякорадгосп" () земельну ділянку кадастровий номер :00:002:0156, площею 3,2655га.

11. Визнати недійсним договір оренди землі б/н від 21.09.2017, укладений між Семенівською районною державною адміністрацією () та Веселоподільською дослідно-селекційною станцією інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України () щодо земельної ділянки кадастровий номер :00:002:0157, площею 3,3784га.

12. Витребувати із незаконного володіння у Веселоподільської дослідно-селекційної станції інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України () на користь Відкритого акціонерного товариства "Веселоподільський бурякорадгосп" () земельну ділянку кадастровий номер :00:002:0157, площею 3,3784га.

13 Визнати недійсним договір оренди землі б/н від 21.09.2017, укладений між Семенівською районною державною адміністрацією () та Веселоподільською дослідно-селекційною станцією інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України () щодо земельної ділянки кадастровий номер :00:002:0158, площею 4,9044га.

14. Витребувати із незаконного володіння у Веселоподільської дослідно-селекційної станції інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України () на користь Відкритого акціонерного товариства "Веселоподільський бурякорадгосп" () земельну ділянку кадастровий номер :00:002:0158, площею 4,9044га.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачами права постійного користування позивача земельною ділянкою площею 133, 5 га на території смт. Семенівна Полтавської області, яке посвідчене Державним актом на право постійного користування землею серія І-ПЛ № 002429 від 15.05.1997 внаслідок того, що спірні земельні ділянки, які були передані першим відповідачем другому відповідачу за спірними договорами оренди землі та сформовані без погодження з позивачем, входять до складу зазначеної земельної ділянки, що перебуває в постійному користуванні позивача, що на його думку свідчить про наявність передбачених ч. 1 статті 203, ч. 1 статті 215 підстав для визнання зазначених договорів недійсними як таких, що за своїм змістом суперечать вимогам частини 5 статті 116 Земельного кодексу України та, відповідно, порушують право позивача як їх законного користувача, та наявність підстав для витребування їх з чужого незаконного володіння 2-го відповідача в порядку, передбаченому статтями 387,388 Цивільного кодексу України.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 27.04.21 у справі № 917/305/21 за клопотанням позивача до участі у справі в якості співвідповідача (відповідача-3) залучено Кременчуцьку районну державну адміністрацію, у зв`язку з тим, що відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Семенівська районна державна адміністрація перебувала в стані припинення, а правонаступником прав та обов"язків Семенівської районної державної адміністрації є Кременчуцька районна державна адміністрація.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 20.10.22 у справі № 917/305/21 позов задоволено.

1. Визнано недійсним договір оренди землі б/н від 21.09.2017, укладений між Семенівською районною державною адміністрацією () та Веселоподільською дослідно-селекційною станцією інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України () щодо земельної ділянки кадастровий номер :00:002:0148, площею 1,8263га.

2. Витребувано із незаконного володіння у Веселоподільської дослідно-селекційної станції інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України () на користь Відкритого акціонерного товариства "Веселоподільський бурякорадгосп" () земельну ділянку кадастровий номер :00:002:0148, площею 1,8263га.

3. Визнано недійсним договір оренди землі б/н від 21.09.2017, укладений між Семенівською районною державною адміністрацією () та Веселоподільською дослідно-селекційною станцією інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України () щодо земельної ділянки кадастровий номер :00:002:0149, площею 3,06983га.

4. Витребувано із незаконного володіння у Веселоподільської дослідно-селекційної станції інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України () на користь Відкритого акціонерного товариства "Веселоподільський бурякорадгосп" () земельну ділянку кадастровий номер :00:002:0149, площею 3,06983га.

5. Визнано недійсним договір оренди землі б/н від 21.09.2017, укладений між Семенівською районною державною адміністрацією () та Веселоподільською дослідно-селекційною станцією інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України () щодо земельної ділянки кадастровий номер :00:002:0152, площею 5,3697га.

6. Витребувано із незаконного володіння у Веселоподільської дослідно-селекційної станції інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України () на користь Відкритого акціонерного товариства "Веселоподільський бурякорадгосп" () земельну ділянку кадастровий номер :00:002:0152, площею 5,3697га.

7. Визнано недійсним договір оренди землі б/н від 21.09.2017, укладений між Семенівською районною державною адміністрацією () та Веселоподільською дослідно-селекційною станцією інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України () щодо земельної ділянки кадастровий номер :00:002:0153, площею 4,2151га.

8. Витребувано із незаконного володіння у Веселоподільської дослідно-селекційної станції інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України () на користь Відкритого акціонерного товариства "Веселоподільський бурякорадгосп" () земельну ділянку кадастровий номер :00:002:0153, площею 4,2151га.

9. Визнано недійсним договір оренди землі б/н від 21.09.2017, укладений між Семенівською районною державною адміністрацією () та Веселоподільською дослідно-селекційною станцією інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України () щодо земельної ділянки кадастровий номер :00:002:0156, площею 3,2655га.

10. Витребувано із незаконного володіння у Веселоподільської дослідно-селекційної станції інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України () на користь Відкритого акціонерного товариства "Веселоподільський бурякорадгосп" () земельну ділянку кадастровий номер :00:002:0156, площею 3,2655га.

11. Визнано недійсним договір оренди землі б/н від 21.09.2017, укладений між Семенівською районною державною адміністрацією () та Веселоподільською дослідно-селекційною станцією інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України () щодо земельної ділянки кадастровий номер :00:002:0157, площею 3,3784га.

12. Витребувано із незаконного володіння у Веселоподільської дослідно-селекційної станції інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України () на користь Відкритого акціонерного товариства "Веселоподільський бурякорадгосп" () земельну ділянку кадастровий номер :00:002:0157, площею 3,3784га.

13. Визнано недійсним договір оренди землі б/н від 21.09.2017, укладений між Семенівською районною державною адміністрацією () та Веселоподільською дослідно-селекційною станцією інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України () щодо земельної ділянки кадастровий номер :00:002:0158, площею 4,9044га.

14. Витребувано із незаконного володіння у Веселоподільської дослідно-селекційної станції інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України () на користь Відкритого акціонерного товариства "Веселоподільський бурякорадгосп" () земельну ділянку кадастровий номер :00:002:0158, площею 4,9044га.

15. Стягнуто з Веселоподільської дослідно-селекційної станції інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України на користь Відкритого акціонерного товариства "Веселоподільський бурякорадгосп" судовий збір у розмірі 15890,00грн.

16. Стягнуто з Кременчуцької районної державної адміністрації на користь Відкритого акціонерного товариства "Веселоподільський бурякорадгосп" судовий збір у розмірі 15890,00грн.

В обґрунтування висновку про задоволення позову суд послався на те, що позивачем підтверджено належними та достатніми доказами, що він у відповідності до законодавства України є постійним користувачем спірних земельних ділянок з кадастровими номерами :00:002:0152,:00:002:0153,:00:002:0156,:00:002:0157,:00:002:0158, :00:002:0149, :00:002:0148, право постійного користування на які оформлено Державним актом на право постійного користування землею серії І-ПЛ №002429 від 15.05.1997, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 20, в той час як вказані земельні ділянки в порушення вимог 5 статті 116 Земельного кодексу України було передано за спірними договорами оренди землі 1-м відповідачем 2-му відповідачу без припинення у встановленому порядку права постійного користування позивача, що відповідно до положень ч. 1 статті 203, ч. 1 статті 215, статей 387, 388 Цивільного кодексу України є підставою для визнання зазначених договорів недійсними та витребування спірних земельних ділянок з чужого незаконного володіння 2-го відповідача на користь позивача.

Другий відповідач - Веселоподільська дослідно-селекційна станція інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України подав на зазначене рішення до Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить це рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги другий відповідач посилається на ненадання судом першої інстанції належної оцінки доводам скаржника щодо того, що при укладенні оспорюваних договорів оренди землі сторонами було дотримано визначений законодавством порядок їх укладення, а форма і зміст цих договорів також відповідають вимогам чинного законодавства, крім того позивачем не доведено порушення його прав внаслідок укладення спірних договорів оренди.

Також скаржник зазначив про безпідставність висновку суду першої інстанції, що спірні земельні ділянки були сформовані без погодження з позивачем та входять до складу земельної ділянки, що перебуває в постійному користуванні останнього згідно з Державним актом на право постійного користування землею серії І-ПЛ №002429 від 15.05.1997, оскільки з наявних у матеріалах справи доказів, зокрема розпоряджень Семенівської РДА, якими другому відповідачу було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 46,27 га з числа невитребуваних земельних часток (паїв), спірних договорів оренди землі, відповідної технічної документації із землеустрою, розробленою відповідно до вказаних розпоряджень, листа Відділу у Семенівському районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 18.03.21 вбачається, що зазначені земельні ділянки були сформовані та передані 2-му відповідачу в оренду саме з числа невитребуваних земельних часток (паїв), в той час як жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ці земельні ділянки входять до складу земельної ділянки, що перебуває в постійному користуванні позивача останнім не надано.

При цьому скаржник зазначив про безпідставність покладення судом першої інстанції в основу оскарженого рішення висновку експерта за результатами проведення призначеної судом земельно-технічної експертизи №36 від 14.01.2022, в якому зазначено про 100% накладення спірних земельних ділянок на межі земельної ділянки площею 133, 5 га, право на яку посвідчено Державним актом на право постійного користування землею серія І-ПЛ № 002429 від 15.05.1997, з огляду на його необґрунтованість та суперечність з іншими матеріалами справи, а саме, копіями вищезазначених розпоряджень Семенівської РДА, якими другому відповідачу було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) з числа невитребуваних земельних часток (паїв), спірних договорів оренди землі та відповідної технічної документації із землеустрою, розробленою відповідно до вказаних розпоряджень, що є підставою для проведення повторної експертизи, у зв`язку з чим 2-й відповідач звертався до суду першої інстанції з відповідним клопотанням, в задоволенні якого було необґрунтовано відмовлено.

При цьому скаржник, посилаючись на вищенаведені обставини щодо сумнівності висновку експерта за результатами проведення призначеної судом земельно-технічної експертизи №36 від 14.01.2022 через його необґрунтованість та суперечність з іншими матеріалами справи, до апеляційної скарги додав клопотання про призначення у справі повторної земельно-технічної експертизи, проведення якої він просить доручити Полтавському відділенню Харківського науково-дослідного інституту експертиз імені професора М.С. Бокаріуса (36004, м. Полтава, вул. Чураївни, 1/1).

На вирішення повторної експертизи 2-й відповідач просить поставити наступні питання:

1) Чи входять до складу земельної ділянки площею 133,5га, право на яку посвідчено Державним актом на право постійного користування землею серія І-ПЛ №002429 від 15 травня 1997 року, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №20, який видано Відкритому акціонерному товариству Веселоподільський бурякорадгосп відповідно до рішення Семенівської селищної Ради народних депутатів від 19 березня 1997 року, земельні ділянки з кадастровими номерами:

:00:001:0061, :00:001:0052, :00:001:0060,

:00:001:0059, :00:001:0060, :00:001:0058,

:00:001:0063, :00:001:0054, :00:001:0057,

:00:001:0056, :00:001:0064, :00:001:0053,

:00:001:0051, :00:001:0033, :00:001:0029,

:00:001:0030, :00:001:0027, :00:001:0039,

:00:001:0032, :00:001:0034, :00:001:0031,

:00:001:0025, :00:001:0026, :00:001:0035,

:00:001:0037, :00:001:0038, :00:001:0018,

:00:001:0152, :00:002:0151, :00:002:0150,

:00:002:0153, :00:002:0155, :00:002:0156,

:00:002:0157, :00:002:0158, :00:002:0149,

:00:002:0148, перелік яких визначено листом Відділу у Семенівському районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 04.03.2020 №165/115-20?

2) Чи накладаються межі земельних ділянок: кадастровий номер :00:002:0148 площею 1,8263га, кадастровий номер :00:002:0149 площею 3,0698га, кадастровий номер :00:002:0152 площею 5,3697га, кадастровий номер :00:002:0153 площею 4,2151 га, кадастровий номер :00:002:0156 площею 3,26553га, кадастровий номер :00:002:0157 площею 3,3784га, кадастровий номер :00:002:0158 площею 4,9044га на межі земельної ділянки площею 133,5га, право на яку посвідчено Державним актом на право постійного користування землею серія І-ПЛ №002429 від 15 травня 1997 року, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №20, який видано Відкритому акціонерному товариству Веселоподільський бурякорадгосп відповідно до рішення Семенівської селищної Ради народних депутатів від 19 березня 1997 року?

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.12.2022 для розгляду справи №917/305/21 визначено колегію суддів у складі: Тарасова І.В. головуючий суддя-доповідач, суддя Білоусова Я.О., суддя Пуль О.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.12.22 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою 2-го відповідача-Веселоподільської дослідно-селекційної станції інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України (вх. № 1377П/2-5) на рішення господарського суду Полтавської області від 20.10.22 у справі № 917/305/21 та призначено її до розгляду в судовому засіданні з повідомленням сторін на 18.01.2023 р. о 15:15 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань № 132.

06.01.23 від Семенівської селищної ради Полтавської області надійшло клопотання про залучення її до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, в обгрунтування якого Семенівська селищна рада Полтавської області послалась на те, що рішення у даній справі впливає на її права та законні інтереси як представницького органу власника спірних земельних ділянок з огляду на те, що в силу п. 24 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України зазначені земельні ділянки з 27.05.21 перейшли з державної у комунальну власність Семенівської селищної територіальної громади Полтавської області.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.01.23 у справі № 917/305/21 клопотання Семенівської селищної ради Полтавської області про залучення її до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача задоволено.

Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні 2-го відповідача Семенівську селищну раду Полтавської області.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.01.23 у справі № 917/305/21 оголошено в судовому засіданні перерву до 15.02.23 р. о 14:15 год.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.02.23 у справі №917/305/21 здійснено заміну позивача - Відкрите акціонерне товариство ""Веселоподільський бурякорадгосп"() на його правонаступника -Товариство з обмеженою відповідальністю "Веселоподільський бурякорадгосп "().

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх. № 805), згідно з яким він просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

При цьому позивач посилається на те, що господарським судом першої інстанції було вірно встановлено, що оспорювані договори оренди укладені всупереч вимог ч. 5 статі 116 Земельного кодексу України, оскільки за ними було передано в оренду 2-му відповідачу спірні земельні ділянки, які перебували у постійному користуванні позивача, в той час як 2-м відповідачем не було надано належних доказів, що ці ділянки належать до невитребуваних земельних часток(паїв). Також позивач зазначив про правомірність відмови суду першої інстанції у задоволенні клопотання 2-го відповідача про призначення у справі повторної експертизи, з огляду на те, що 2-м відповідачем не було обгрунтовано, в чому саме полягає неповність, неясність, поверхневість та упередженість висновку експерта,тобто обставин, які б вказували на наявність обгрунтованих сумнівів у його правильності.

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні 2-го відповідача, - Семенівської селищної ради Полтавської області, залученої до участі у справі ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.01.2023, надійшов відзив на апеляційну скаргу вих. № 01-17/125 від 03.02.23 (вх. № 2014), згідно з яким третя особа просить апеляційну скаргу задовольнити у зв`язку з нез`ясуванням судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідністю викладених в рішенні висновків суду обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

При цьому третя особа посилається на обставини, із наданням суду апеляційної інстанції на їх підтвердження відповідних доказів, щодо формування спірних земельних ділянок в процесі розпаювання земель позивача- Відкритого акціонерного товариства Веселоподільський бурякорадгосп за встановленою законодавством процедурою.

Зокрема, третя особа зазначила, що на замовлення позивача згідно з договором від 13.02.1997 у 1997 році було розроблено Проект роздержавлення і приватизації земель Відкритого акціонерного товариства Веселоподільський бурякорадгосп, який містить протокол зборів членів ВАТ Веселоподільський бурякорадгосп, яким були затверджені списки громадянчленів ВАТ. Також на замовлення позивача у 2003 році за контрактом від 27.10.2003 № 351 було розроблено Проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) в межах ВАТ Веселоподільський бурякорадгосп на території Семенівської селищної, Очеретуватської та Устимівської сільських рад Семенівського району, який погоджено Розпорядженням голови Семенівської районної державної адміністрації від 08.08.005 № 360 та який містить План розміщення земельних часток(паїв) громадян-членів ВАТ Веселоподільський бурякорадгосп на території Семенівської селищної ради, згідно з яким спірні земельні ділянки співпадають із земельними частками (паями) під номерами 672, 673, 676, 677, 678, 669-1, 669-2, що передані громадянам-членам ВАТВеселоподільський бурякорадгосп із видачею Сертифікатів про право на земельну частку (пай) та є невитребуваними земельними частками (паями).

Від Семенівської районної державної адміністрації (1-го відповідача) та Кременчуцької районної державної адміністрації (3-го відповідача) відзивів на апеляційну скаргу не надходило.

Представник 2-го відповідача в судовому засіданні 15.02.23 підтримав апеляційну скаргу.

Позивач, 1-й та 3-й відповідачі, які належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, представників для участі в ньому не направили.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.01.23 задоволено заяву позивача про участь його представника -адвоката Близнюка І.В. в судових засіданнях, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи відеоконференцзв`язку EаsyCon.

Представник позивача - адвокат Близнюк І.В. 15.02.2023 на зв`язок в режимі відеоконференції не вийшов,надіслав повідомлення про те, що він не зможе брати участь у судовому засіданні у даній справі 15.02.23, оскільки перебуває у м. Полтава для участі в якості представника АТЗТ «Вільховатське» в іншому судовому процесі з розгляду справи № 917/1708/22, судове засідання в якій призначено на 15.02.23 о 10:00.

Разом з цим, 14.02.23 позивачем суду направлено заяву про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи відеоконференцзв`язку EаsyCon іншого представника позивача--адвоката Бідюк Я.В.

Проте, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.02.23 заяву позивача про участь його іншого представника -адвоката Бідюк Я.В. в судовому засіданні, яке призначено на 15.02.23 о 14:15 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи відеоконференцзв`язку EаsyCon залишено без розгляду, у зв`язку з його поданням після закінчення встановленого строку.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні 2-го відповідача, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Зважаючи на наведене, відповідно до ч. 3 статті 202, ч. 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України наявні підстави для розгляду справи за відсутності представників зазначених учасників справи.

Розглянувши клопотання 2-го відповідача про призначення у справі повторної експертизи колегія суддів дійшла висновку про відмову в його задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 статті 107 Господарського процесуального кодексу України, за наявності сумнівів у правильності висновку експерта (необґрунтованість, суперечність з іншими матеріалами справи тощо) за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи суд може призначити повторну експертизу, доручивши її проведення іншим експертам.

Відповідно до пункту 1.2.14 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).

Скаржником не наведено та з матеріалів справи не вбачається обставин, які б надавали підстави для сумнівів у правильності висновку експерта,зокрема його необґрунтованості чи суперечності з іншими матеріалами справи.

Посилання скаржника на суперечність зазначеного висновку експерта технічній документації із землеустрою, за якою формувались спірні земельні ділянки, які є об`єктом оренди за спірними договорами оренди землі, не містять доводів, з яких би вбачалась така суперечність, зокрема щодо ненакладання меж відповідних земельних ділянок на межі земельної ділянки за Державним актом на право постійного користування землею серія І-ПЛ №002429 від 15 травня 1997 року, або щодо неправильності визначення експертом меж зазначених земельних ділянок та неправильності співставлення відповідних меж.

Разом з цим, колегія суддів враховує, що вказана технічна документація зазначена в переліку документів, які досліджувались експертом, в той час як скаржник не наводить жодних доводів щодо неправильного дослідження вказаних матеріалів при проведенні експертизи, а посилання на те, що вказана документація складена на виконання розпоряджень Семенівської РДА, якими другому відповідачу було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі(на місцевості) з числа невитребуваних земельних часток (паїв), самі по собі не свідчить про відсутність накладання меж спірних земельних ділянок на межі земельної ділянки за Державним актом на право постійного користування землею серія І-ПЛ №002429 від 15 травня 1997 року.

При цьому колегія суддів зазначає, що доводи скаржника щодо сумнівності висновку експерта обґрунтовані наявністю у матеріалах справи доказів належності спірних земельних ділянок до земельних часток (паїв), в той час як предметом експертного дослідження були питання щодо охоплення земельною ділянкою площею 133,5га, право на яку посвідчено Державним актом на право постійного користування землею серія І-ПЛ №002429 від 15 травня 1997 року спірних земельних ділянок, наданих в користування 2-му відповідачу за оспорюваними договорами оренди землі, а також накладення меж відповідних ділянок, а питання щодо того, чи входять ці земельні ділянки до меж невитребуваних паїв на вирішення експерту не ставилось та позивачем доводів на оспорення вказаних обставин взагалі не наводилось.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Враховуючи, що третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні 2-го відповідача, - Семенівська селищна рада Полтавської області була залучена до участі у справі ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.01.2023, колегія суддів вважає за можливе прийняти та дослідити докази, долучені третьою особою до відзиву на апеляційну скаргую.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та відзивах на неї, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та відзивів на неї, заслухавши пояснення представника апелянта, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах, встановлених статтею 269 ГПК України, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, зважаючи на таке.

З матеріалів справи вбачається, що Відкрите акціонерне товариство "Веселоподільський бурякорадгосп" отримало Державний акт на право постійного користування серія І-ПЛ N9002429 від 15 травня 1997 року, яким Товариству надано у постійне користування 133,5 га землі в межах згідно з планом землекористування на території смт. Семенівка Полтавської області.

Державний акт на право постійного користування серія І-ПЛ №002429 від 15 травня 1997 року видано відповідно до рішення Семенівської селищної Ради народних депутатів від 19 березня 1997 року та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №20.

21.09.2017, на підставі розпорядження голови Семенівської районної державної адміністрації від 06.09.2017 № 319, між Семенівською районною державною адміністрацією орендодавцем (1-й відповідач), та Веселоподільською дослідно-селекційною станцією інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України (2-й відповідач) було укладено договори оренди землі б/н, відповідно до яких 1-й відповідач передав у тимчасове платне володіння і користування 2-му відповідачу строком на 21 рік з моменту підписання Договорів наступні земельні ділянки на території смт. Семенівка Полтавської області:

-з кадастровим номером :00:002:0148, площею 1,8263га;

-з кадастровим номером :00:002:0149, площею 3,06983га;

-з кадастровим номером :00:002:0152, площею 5,3697га;

-з кадастровим номером :00:002:0153, площею 4,2151га;

-з кадастровим номером :00:002:0156, площею 3,2655га;

-з кадастровим номером :00:002:0157, площею 3,3784га;

-з кадастровим номером :00:002:0158, площею 4,9044га.

Позивач в позовній заяві зазначив, що земельні ділянки кадастрові номери :00:002:0148,:00:002:0149,:00:002:0152,:00:002:0153,:00:002:0156,:00:002:0157,:00:002:0158, які були передані Семенівською РДА за договорами оренди землі від 21.09.2017 в оренду Веселоподільській дослідно-селекційній станції інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України, були сформовані без погодження з позивачем та входять до складу земельної ділянки, що перебуває в постійному користуванні ВАТ Веселоподільський бурякорадгосп на підставі Державного акту на право постійного користування землею серія І-ПЛ №002429 від 15 травня 1997 року.

Позивач, зазначивши, що його право постійного користування згідно з Державним акту на право постійного користування землею серія І-ПЛ №002429 від 15 травня 1997 року не було припинено, стверджує, що у Семенівської районної державної адміністрації не було повноважень щодо передачі Веселоподільській дослідно-селекційній станції інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України в оренду земельних ділянок та укладення спірних договорів, а зміст вказаних договорів суперечить ч.1, 5 ст.116 Земельного кодексу України.

Посилаючись на наведені обставини, позивач в позовній заяві зазначив, що відповідачами порушено право постійного користування позивача земельною ділянкою площею 133,5 га на території смт. Семенівна Полтавської області, яке посвідчене Державним актом на право постійного користування землею серія І-ПЛ № 002429 від 15.05.1997, внаслідок того, що спірні земельні ділянки, які були передані першим відповідачем другому відповідачу за спірними договорами оренди землі та сформовані без погодження з позивачем, входять до складу зазначеної земельної ділянки, що перебуває в постійному користуванні позивача, що на його думку свідить про наявність передбачених ч. 1 статті 203 , ч. 1 статті 215 підстав для визнання зазначених договорів недійсними як таких, що за своїм змістом суперечать вимогам частини 5 статті 116 Земельного кодексу України, та відповідно порушують право позивача як їх законного користувача, та про наявність підстав для витребування їх з чужого незаконного володіння 2-го відповідача в порядку, передбаченому статтями 387,388 Цивільного кодексу України.

При цьому в позовній заяві позивач зазначив, що ним вживаються заходи для отримання інформації про розпорядження Семенівської РДА, на підставі яких спірні земельні ділянки були передані в оренду 2-му відповідачу за оспорюваними договорами, після отримання якої позовні вимоги будуть збільшені шляхом визнання відповідних розпоряджень незаконними, у зв`язку з відсутністю у Семенівської РДА повноважень на їх прийняття.

Проте заяв про збільшення позовних вимог у даній справі позивачем не подавалось та відсутні докази оспорення в судовому порядку розпорядження голови Семенівської районної державної адміністрації від 06.09.2017 № 319, на підставі якого укладено оспорювані договори оренди землі.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно частини 1 статті 13 та частини 1 статті 14 Конституції України, земля, її надра, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України є об`єктами права власності Українського народу від імені та в інтересах якого діють органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Відповідно до частини 1 статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Концепція майна, в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції, має автономне значення. Тобто не обмежується власністю на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у внутрішньому праві: певні інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть вважатися правом власності, а відтак і майном.

Тобто, право користування земельною ділянкою також є майном в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції, мирне володіння яким гарантується статтями 1, 8, 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції.

Згідно з положеннями статті 396 Цивільного кодексу України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

У відповідності до частини 1 статті 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Частиною другої цієї статті встановлено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади.

Отже, передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності та похідних від нього речових прав в судовому порядку, у спірних правовідносинах права постійного користування земельною ділянкою, є підтвердження належними доказами наявності відповідного права, а також його оспорення, невизнання чи порушення.

Відповідно до частини 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов`язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Крім цього, способи захисту прав на земельні ділянки передбачені статтею 152 Земельного кодексу України, згідно з якою Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю (частина 1 статті) .

Відповідно до частини 2 зазначеної статті власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до частини 3 цієї статті, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом:

а) визнання прав;

б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав;

в) визнання угоди недійсною;

г)визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;

ґ) відшкодування заподіяних збитків;

д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Як зазначено вище, до предмету позову у даній справі належать матеріально-правова вимога про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння 2-го відповідача та визнання недійсними договорів, за якими ці ділянки були йому передані в оренду (платне володіння та користування) 1-м відповідачем.

Відповідно до статті 387 Цивільного кодексу України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Передбачений цією нормою спосіб захисту права власності є матеріально-правовою вимогою власника, що на момент подання позову фактично не володіє своїм індивідуально визначеним майном, до невласника, що на момент подання позову незаконно фактично володіє цим майном, про вилучення цього майна в натурі.

За змістом норм статей 387,388 Цивільного кодексу України умовами для задоволення віндикаційного позову є доведеність наступних фактів:

1) наявність у позивача на момент подання позову права власності або іншого речового права на спірне майно;

2) перебування цього майна на момент подання позову у фактичному володінні відповідача;

3) незаконність такого володіння.

4) якщо відповідач є добросовісним незаконним володільцем майна, то необхідна наявність передбачених статтею 388 Цивільного кодексу України умов для витребування майна від такого набувача.

Відповідно до частини 1 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно частиною 1 статті 215 Цивільного кодексу підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За змістом позовної заяви, позовні вимоги про визнання спірних договорів недійсними спрямовані на підтвердження незаконності первісного та єдиного вибуття спірних земельних ділянок з володіння позивача у володіня другого відповідача, як умови для задоволення віндикаційних вимог про витребування цих земельних ділянок з чужого незаконного володіння останнього.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала, що для витребування майна оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, які вже були реалізовані і вичерпали свою дію, оскарження всього ланцюга договорів та інших правочинів щодо спірного майна не є ефективним способом захисту прав; при цьому позивач у межах розгляду справи про витребування майна із чужого володіння вправі посилатися, зокрема, на незаконність рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування, без заявлення вимоги про визнання його недійсним; таке рішення за умови його невідповідності закону не зумовлює правових наслідків, на які воно спрямоване. (постанови: від 14.11.18 у справі №183/1617/16 (пункти 85, 86); від 21.08.19 року у справі №911/3681/17 (пункти 38, 39); від 01.10.19 у справі №911/2034/16 (пункт 46); від 15.10.19 у справі №911/3749/17 (пункти 6.25, 6.26); від 19.11.19 у справі №911/3680/17).

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи, колегія суддів дійшла висновку, що у спірних правовідносинах відсутні умови для задоволення як віндикаційних позовних вимог, так і позовних вимог про визнання недійсними спірних договорів оренди землі, з огляду на недоведеність позивачем наявності у нього на час укладення спірних договорів та на час подання позову у даній справі порушеного речового права на спірні земельні ділянки, на захист якого заявлено позовні вимоги.

Статтями 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Верховний Суд у ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи.

Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Близький за змістом висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17.

Як було зазначено вище, позовні вимоги у даній справі обґрунтовані порушенням відповідачами права постійного користування позивача земельною ділянкою площею 133, 5 га на території смт. Семенівна Полтавської області, яке посвідчене Державним актом на право постійного користування землею серія І-ПЛ № 002429 від 15.05.1997.

На підтвердженя наявності у позивача на час подання позову права постійного користування спірними земельними ділянками позивачем до позову надано копію Державного акту на право постійного користування землею серія І-ПЛ № 002429 від 15.05.1997.

Крім цього позивачем до позову надано:

-копію листа Відділу ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 16.07.20, в якому зазначено, що Державний акт на право постійного користування землею серія І-ПЛ № 002429 від 15.05.1997 зареєстрований в книзі № 5 реєстрації державних актів на право постійного користування землею на території Семенівської селищної ради народних депутатів за № 20 від 30.07.1997;

-копію листа Відділу у Семенівському районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 17.07.20 № 534/115-20, в якому ,зокрема, зазначено про відсутність інформації щодо надходження від позивача заяв про відмову від права постійного користування за Актом на право постійного користування землею серія І-ПЛ № 002429 від 15.05.1997 , прийняття рішень сільськими, селищними радами чи ГУ ДГК у Полтавській області про припинення цього права та скасуваня Державного акту;

- копію листа Семенівської районної ради Полтавської області від 05.06.20 № 01-05/225 в якому вказаний орган місцевого самоврядування зазначив про те, що до нього за період з 15.05.1997 не надходило заяв (клопотань) від ВАТ "Веселоподільський бурякорадгосп" про відмову від права постійного користування земельною ділянкою за Державним актом на право постійного користування землею серія І-ПЛ № 002429 від 15.05.1997, рішення про припинення вказаного права не приймалося, Державний акт на право постійного користування землею не скасовувався;

-копію листа Виконавчого комітету Семенівської селищної ради Семенівського району Полтавської області від 05.06.20 № 04-08/5/6, в якому зазначено, що з 01.01.14 до Семенівської селищної ради не надходили клопотання від ВАТ "Веселоподільський бурякорадгосп" про відмову від права постійного користування земельною ділянкою за Державним актом на право постійного користування землею серія І-ПЛ № 002429 від 15.05.1997, сесією Семенівської селищної ради з 01.01.2014 не приймалося рішень ні про припинення цього права, ні про вилучення земельної ділянки, а відповідні відомості за період з 15.05.1997 по 01.01.2014 не можуть бути надані Виконавчим комітетом Семенівської селищної ради Семенівського району Полтавської області, оскільки перебувають в Архівному відділі Семенівської РДА.

Статтею 92 Земельного кодексу України в чинній редакції передбачено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Державний Акт на право постійного користування землею серія І-ПЛ № 002429 від 15.05.1997 видано під час дії Земельного кодексу Української РСР від 18 грудня 1990 року № 561-XII.

Згідно із частиною першою статті 1 Земельного кодексу Української РСР від 18 грудня 1990 року № 561-XII, земельні відносини в Україні регулювалися цим Кодексом та іншими актами законодавства України і Республіки Крим, що видавалися відповідно до нього.

Відповідно до частини 1 статті 23 Земельного кодексу України у редакції 1990 року, право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Документами, що посвідчували право власності або право постійного користування землею згідно зі статтею 23 ЗК УРСР, були державні акти, які видавалися і реєструвалися сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів за формою, затвердженою постановою Верховної Ради Української РСР від 13 березня 1992 року № 2201-ХІІ.

З набранням чинності нового Земельного кодексу України від 2001 року, регулювання правового титулу права постійного користування земельною ділянкою зазнало змін.

У відповідності до ч.1 ст. 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають:

а) підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності;

б) громадські організації осіб з інвалідністю України, їх підприємства (об`єднання), установи та організації;

в) релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності;

г) публічне акціонерне товариство залізничного транспорту загального користування, утворене відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування";

ґ) заклади освіти незалежно від форми власності;

д) співвласники багатоквартирного будинку для обслуговування такого будинку та забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників) та наймачів (орендарів) квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку;

е) оператор газотранспортної системи та оператор системи передачі.

Отже, положення чинного Земельного кодексу України не відносять відкриті акціонерні товариства до суб`єктів, які можуть набути право постійного користування із земель державної та комунальної власності, адже відповідно до частини другої статті 92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають лише підприємства, установи та організації, що належать до державної або комунальної власності.

Проте, рішенням Конституційного Суду України у рішенні від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005 положення пункту 6 розділу X указаного Кодексу щодо зобов`язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди до 1 січня 2008 року без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) та зазначено, що підстави припинення права постійного користування земельною ділянкою, визначені частиною першою статті 141 ЗК України, не зумовлюють припинення такого права, яке виникло у юридичної особи приватної форми власності у відповідності до чинного законодавства, зміною відповідного законодавства чи зміною типу акціонерного товариства.

Вказаним Рішенням зроблено низку висновків, які забезпечують безперешкодне здійснення права постійного користування тими землекористувачами, які не увійшли до переліку осіб, визначених у статті 92 ЗК України від 2001 року. Зокрема, Конституційний Суд України вказав, що стаття 92 ЗК України від 2001 року не обмежує не скасовує діюче право постійного користування земельними ділянками, набуте громадянами і установлених законодавством випадках. Раніше видані державні акти на право постійного користування землею залишаються чинними і підлягають заміні в разі добровільного звернення осіб.

Встановлене частиною 1 статті 92 ЗК України 2001 року право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.2002 року № 449 Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою було встановлено, що раніше видані державні акти на право приватної власності на землю, державні акти на право власності на землю та державні акти на право постійного користування землею залишаються чинними і підлягають заміні лише у разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб.

На підставі Державного акту на право постійного користування серія І-ПЛ №002429 від 15 травня 1997 року, який зареєстрований у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №20, Відкритому акціонерному товариству "Веселоподільський бурякорадгосп" надано у постійне користування 133,5 га землі в межах згідно з планом користування на території смт. Семенівка Полтавської області.

Листом Відділу у Семенівському районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 04.03.2020 №165/115-20 повідомлено орієнтовний перелік земельних ділянок, які входять до Державного акту на право постійного користування серія І-ПЛ №002429 від 15 травня 1997 року смт. Семенівка Семенівська селищна рада, зокрема, земельні ділянки з кадастровими номерами: :00:002:0152, :00:002:0153, :00:002:0156, :00:002:0157, :00:002:0158, :00:002:0149, :00:002:0148.

Згідно з висновком експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи №36 від 14.01.2022 року встановлено, що земельні ділянки з кадастровими номерами, перелік яких визначено листом Відділу у Семенівському районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 04.03.2020, входять до складу земельної ділянки площею 133.5 га, право на яку посвідчене Державним актом на право постійного користування землею серія І-ПЛ №002429 від 15 травня 1997 року, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №20, який видано Відкритому акціонерному товариству Веселоподільський бурякорадгосп відповідно до рішення Семенівської селищної Ради народних депутатів від 19 березня 1997 року.

Також висновком експерта встановлено, що земельна ділянка кадастровий номер :00:002:0148 площею 1,8263 га накладається на межі земельної ділянки площею 133,5 га, право на яку посвідчене Державним актом на право постійного користування землею серія І-ПЛ №002429 від 15 травня 1997 року, який видано Відкритому акціонерному товариству Веселоподільський бурякорадгосп . Площа накладання складає 0.9790 га, або 53.3 %.

Земельна ділянка кадастровий номер :00:002:0149 площею 3,0698 га накладається на межі земельної ділянки площею 133,5 га, право на яку посвідчене Державним актом на право постійного користування землею серія І-ПЛ №002429 від 15 травня 1997 року, який видано Відкритому акціонерному товариству Веселоподільський бурякорадгосп . Площа накладання складає 3.0698 га, або 100%.

Земельна ділянка кадастровий номер :00:002:0152 площею 5,3697 га накладається на межі земельної ділянки площею 133,5 га, право на яку посвідчене Державним актом на право постійного користування землею серія І-ПЛ №002429 від 15 травня 1997 року, який видано Відкритому акціонерному товариству Веселоподільський бурякорадгосп . Площа накладання складає 5.3697 га, або 100%.

Земельна ділянка кадастровий номер :00:002:0153 площею 4,2151 га накладається на межі земельної ділянки площею 133,5 га, право на яку посвідчене Державним актом на право постійного користування землею серія І-ПЛ №002429 від 15 травня 1997 року, який видано Відкритому акціонерному товариству Веселоподільський бурякорадгосп . Площа накладання складає 4.2151 га, або 100%.

Земельна ділянка кадастровий номер :00:002:0156 площею 3,2655 га накладається на межі земельної ділянки площею 133,5 га, право на яку посвідчене Державним актом на право постійного користування землею серія І-ПЛ №002429 від 15 травня 1997 року, який видано Відкритому акціонерному товариству Веселоподільський бурякорадгосп . Площа накладання складає 3.2655 га, або 100%.

Земельна ділянка кадастровий номер :00:002:0157 площею 3,3784 га накладається на межі земельної ділянки площею 133,5 га, право на яку посвідчене Державним актом на право постійного користування землею серія І-ПЛ №002429 від 15 травня 1997 року, який видано Відкритому акціонерному товариству Веселоподільський бурякорадгосп . Площа накладання складає 3.3784 га, або 100%.

Земельна ділянка кадастровий номер :00:002:0158 площею 4,9044 га накладається на межі земельної ділянки площею 133,5 га, право на яку посвідчене Державним актом на право постійного користування землею серія І-ПЛ №002429 від 15 травня 1997 року, який видано Відкритому акціонерному товариству Веселоподільський бурякорадгосп . Площа накладання складає 4.9044 га, або 100%.

Отже, матеріалами справи підтверджується, що спірні земельні ділянки, які 1-й відповідач передав в оренду 2-му відповідачеві за оспорюваними договорами оренди землі повністю охоплюються земельною ділянкою, площею 133,5 га, право на яку посвідчене Державним актом на право постійного користування землею серія І-ПЛ №002429 від 15 травня 1997 року, який видано Відкритому акціонерному товариству Веселоподільський бурякорадгосп.

Разом з тим, в обґрунтування своїх заперечень проти позову 2-й відповідач у відзиві на позов зазначив, що спірні земельні ділянки були передані йому 1-м відповідачем в межах його повноважень та у встановленому порядку в оренду за спірними договорами оренди землі із земель невитребуваних паїв.

1-й відповідач - Семенівська районна державна адміністрація та 3 -й відповідач - Кременчуцька районна державна адміністрація відзивів на позовну заяву не надали.

З наданих до відзиву 2 -го відповідача доказів вбачається наступне.

За результатами розгляду заяви директора Веселоподільської дослідно-селекційної станції інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України розпорядженням Семенівської районної державної адміністрації від 23.05.2017 № 183 надано дозвіл Веселоподільській дослідно-селекційній станції інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України на виготовлення технічних документацій із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі(на місцевості) орієнтовною площею 46,27 га ріллі із земель невитребуваних земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва(т. 1 а.с. 142).

Додатком до вказаного Розпорядження є список невитребуваних земельних часток(паїв), на які надано Веселоподільській дослідно-селекційній станції інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України дозвіл на виготовлення технічних документацій із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 46,27 га ріллі із земель невитребуваних земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та які знаходяться за межами населених пунктів на території Семенівської селищної ради Семенівського району Полтавської області із зазначенням номерів земельних часток(паїв), а саме:611,651,668, 669, 670,672,673, 675,,676,677, 678, а також їх площ, відповідно: 3,22 га, 3,20 га, 5,67 га, 4,90 га,477 га,5,37 га,4,33 га, 3,27 га,3,27 га,3,37 га,4,90 га (всього 46,27га) (т. 1 а.с. 143).

Відповідно до вказаного Розпорядження Семенівської районної державної адміністрації, ФОП Строкач Н.Б., який має ліцензію на проведення відповідних робіт із землеустрою, на замовлення 2-го відповідача були виготовлені технічні документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 46,27 га ріллі із земель невитребуваних земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва № № 669-1,669-2, 672, 673, 676, 677,678, за якими були сформовані спірні земельні ділянки з кадастровими номерами: :00:002:0148; :00:002:0149; :00:002:0152; :00:002:0153; :00:002:0156; :00:002:0157; :00:002:0158.

Частиною кожної із зазначених технічних документацій є викопіювання земельної ділянки невитребуваної частки (паю) із зазначенням власника сертифікату на земельну частку (пай) за кожним номером відповідної земельної частки (паю), а саме:

669-1 - гр. ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 265);

669-2 гр. ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 245);

672 - гр. ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 155);

673 - гр. ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 205);

676 - гр. ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 179);

677 гр. ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 226)

678 гр. ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 285)

Розпорядженням Семенівської районної державної адміністрації від 06.09.2017 № 319 було затверджено зазначені технічні документації, спірні земельні ділянки надано в оренду 2-му відповідачу.

Як вже зазначалось вище, на виконання розпорядження Семенівської районної державної адміністрації від 06.09.2017 № 319, між Семенівською районною державною адміністрацією та Веселоподільською дослідно-селекційною станцією інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України 21.09.2017 укладено 7 договорів оренди землі, відповідно до предмету яких Семенівська районна державна адміністрація орендодавець передає, а орендар Веселоподільська дослідно-селекційна станція інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України приймає у строкове платне користування строком на 21 рік наступні земельні ділянки сільськогосподарського призначення, які знаходяться на території Семенівської селищної ради Семенівського району Полтавської області, невитребувані частки (паї) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва:

- кадастровий номер :00:002:0148 площею 1,8263 га, у тому числі 1,8263 га рільних земель (невитребувана земельна частка (пай) № 669-1);

- кадастровий номер :00:002:0149 площею 3,0698 га, у тому числі 3,0698 га рільних земель (невитребувана земельна частка (пай) № 669-2);

- кадастровий номер :00:002:0152 площею 5,3697 га, у тому числі 5,3697 га рільних земель(невитребувана земельна частка (пай) № 672);

- кадастровий номер :00:002:0153 площею 4, 2151 га, у тому числі 4, 2151 га рільних земель(невитребувана земельна частка (пай) № 673) ;

- кадастровий номер :00:002:0156 площею 3,2655га, у тому числі 3,2655 га рільних земель (невитребувана земельна частка (пай) № 676);

- кадастровий номер :00:002:0157 площею 3,3784 га, у тому числі 3,3784 га рільних земель (невитребувана земельна частка (пай) № 667);

- кадастровий номер :00:002:0158 площею 4,9044 га, у тому числі 4,9044 га рільних земель (невитребувана земельна частка (пай) № 678);

В листі Відділу у Семенівському районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 18.03.21 (том 3 а.с. 106,107) на клопотання Веселоподільської дослідно-селекційної станції інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України щодо надання роз`яснення, на якій правовій підставі були сформовані спірні земельні ділянки зазначено наступне:

"Зазначені земельні ділянки сформовані у відповідності до розробленого проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) в межах ВАТ Весело подільський бурякорадгосп на території Семенівської селищної, Очеретуватської та Устимівської сільських рад Семенівського району Полтавської області. Даний проект розроблено на підставі розпорядження голови районної державної адміністрації від 14.04.2004 за № 251Про надання дозволу на виконання робіт зі складання державних актів на право власності на землю взамін сертифікатів на право на земельну частку(пай) на території Очеретуватської та Устимівської сільських рад Семенівського району Полтавської області.

Відповідно до Додатку № 2 до технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва громадянам в межах ВАТ Веселоподільський бурякорадгосп на території Семенівської селищної, Очеретуватської та Устимівської сільських рад Семенівського району Полтавської області згідно з кадастровим планом земельні ділянки за кадастровими номерами, а саме:

- кадастровий номер :00:002:0148 надана гр. ОСОБА_1 за № 669-1;

- кадастровий номер :00:002:0149 надана гр. ОСОБА_1 за № 669-2;

- кадастровий номер :00:002:0152 надана гр. ОСОБА_2 за № 672 ;

- кадастровий номер :00:002:0153 надана гр. ОСОБА_3 за № 673 ;

- кадастровий номер :00:002:0156 надана гр. ОСОБА_4 за № 676);

- кадастровий номер :00:002:0157 надана гр. ОСОБА_5 за № 667;

- кадастровий номер :00:002:0158 надана гр. ОСОБА_6 за № 678.

Дані громадяни визначені в списку громадян, які мають право на одержання актів на право власності на земельні ділялнки в межах ВАТ Веселоподільський бурякорадгосп на території Семенівської селищної ради.

Згідно з розпорядженням голови Семенівської районної державної адміністрації за № 183 від 23.05.2017 було надано дозвіл на виготовлення технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі на місцевості Веселоподільської дослідно-селекційної станції інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України (невитребувані земельні частки(паї) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Семенівської селищної ради Семенівського району.

Відповідно до розроблених технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі на місцевості Веселоподільській дослідно-селекційній станції інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України були сформовані земельні ділянки в 2017 році за вище вказаними кадастровими номерами".

Також у висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 14.01.2022 № 36 міститься інформація щодо спірних земельних ділянок на Публічній кадастровій карті України із зазначенням належності їх до приватної власності.

Крім цього, залучена судом апеляційної інстанції в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні 2-го відповідача, Семенівська селищна рада Полтавської області у відзиві на апеляційну скаргу зазначила про обставини із наданням на їх підтвердження відповідних документів, щодо формування спірних земельних ділянок в процесі розпаювання земель позивача - Відкритого акціонерного товариства Веселоподільський бурякорадгосп за встановленою законодавством процедурою.

З наданих Семенівською селищною радою до відзиву документів вбачаються наступні обставини.

Відповідно до рішення Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській області від 18.12.1996 № 253 Про створення Відкритого акціонерного товариства Веселоподільський бурякорадгосп Відкрите акціонерне товариство Веселоподільський бурякорадгосп створено у 1996 році у відповідності до положень Закону України Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі від 10.07.1996 та Порядку перетворення у процесі приватизації державних, орендних підприємств і підприємств із змішаною формою власності у відкриті акціонерні товариства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.09.1995 № 1099, шляхом перетворення Державного підприємства Веселоподільський бурякорадгосп у Відкрите акціонерне товариство Веселоподільський бурякорадгосп.

Розпорядженням голови Семенівської районної державної адміністрації від 23.12.1996 № 990 вирішено провести державну реєстрацію Відкритого акціонерного товариства Веселоподільський бурякорадгосп.

Наказом голови правління Відкритого акціонерного товариства Веселоподільський бурякорадгосп від 18.03.1997 № 30 у зв`язку з роздержавленням та приватизацією земель цього Товариства створено комісію по роздержавленню та приватизації земель Відкритого акціонерного товариства Веселоподільський бурякорадгосп.

На замовлення ВАТ Веселоподільський бурякорадгосп, згідно з договором від 13.02.1997, землевпорядною організацією у 1997 році було розроблено Проект роздержавлення і приватизації земель Відкритого акціонерного товариства Веселоподільський бурякорадгосп.

Протоколом зборів членів ВАТ Веселоподільський бурякорадгосп про розгляд проекту роздержавлення і приватизації земель господарства від 05.03.1997, були затверджені списки громадян членів цього ВАТ та схвалено проект роздержавлення і приватизації земель в межах адміністративного підпорядкування Рад народних депутатів.

Рішенням Виконавчого комітету Семенівської селищної ради від 19.03.1997 «Про розгляд та затвердження проекту роздержавлення і приватизації земель ВАТ «Весело подільський бурякорадгосп» в межах адміністративного підпорядкування Семенівської селищної ради» зазначено, що розглянувши проект роздержавлення і приватизації земель ВАТ «Веселоподільський бурякорадгосп» Виконком Семенівської селищної ради вирішив:

1. Створити на території Семенівської селищної ради в межах плану ВАТ «Весело подільський бурякорадгосп» резервний фонд загальною площею 37,1 га.

2. Затвердити списки осіб, які мають право на одержання середньої частки.

3. Затвердити проект роздержавлення і приватизації земель ВАТ «Веселоподільський бурякорадгосп».

Рішенням сесії Очеретуватської сільської ради народних депутатів Семенівського району Полтавської області ХХІІ скликання від 11.03.1997 «Про розгляд та затвердження проекту роздержавлення і приватизації земель ВАТ «Веселоподільський бурякорадгосп» в межах адміністративного підпорядкування Очеретуватської сільської ради народних депутатів Семенівського району» зазначено, що розглянувши проект роздержавлення і приватизації земель ВАТ «Веселоподільський бурякорадгосп» Рада вирішила:

1. Створити на території Очеретуватської сільської ради в межах плану ВАТ «Весело подільський бурякорадгосп» резервний фонд загальною площею 54,7 га.

2. Затвердити списки осіб, які мають право на одержання середньої частки.

3.Затвердити проект роздержавлення і приватизації земель ВАТ «Веселоподільський бурякорадгосп».

Рішенням сесії Устимівської сільської ради народних депутатів Семенівського району Полтавської області ХХІІ скликання від 18.03.1997 «Про розгляд та затвердження проекту роздержавлення і приватизації земель ВАТ «Веселоподільський бурякорадгосп» в межах адміністративного підпорядкування Устимівської сільської ради народних депутатів Семенівського району» зазначено, що розглянувши проект роздержавлення і приватизації земель ВАТ «Веселоподільський бурякорадгосп» Рада вирішила:

1. Створити на території Устимівської сільської ради в межах плану ВАТ «Весело подільський бурякорадгосп» резервний фонд загальною площею 86,0 га.

2. Затвердити списки осіб,які мають право на одержання середньої частки.

3. Затвердити проект роздержавлення і приватизації земель ВАТ «Веселоподільський бурякорадгосп».

На замовлення позивача у 2003 році за контрактом від 27.10.2003 № 351 землевпорядною організацією було розроблено Проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) в межах ВАТ Веселоподільський бурякорадгосп на території Семенівської селищної, Очеретуватської, та Устимівської сільських рад Семенівського району, який погоджено Розпорядженням голови Семенівської районної державної адміністрації від 08.08.2005 № 360 та затверджено Загальними зборами власників земельних часток (паїв) в межах ВАТ Веселоподільський бурякорадгосп на території Семенівської селищної, Очеретуватської, та Устимівської сільських рад Семенівського району, які відбулися у 2005 році.

Вказаний Проект містить План розміщення земельних часток (паїв) громадян-членів ВАТ Веселоподільський бурякорадгосп на території Семенівської селищної ради, згідно з яким спірні земельні ділянки співпадають із земельними частками (паями) під номерами 672,673,676,677,678,669-1,669-2, які передані громадянам-членам ВАТВеселоподільський бурякорадгосп із видачею Сертифікатів на право на земельну частку (пай) та є невитребуваними земельними частками (паями).

Розпорядженням голови Семенівської районної державної адміністрації від 14.04.2004 № 251 вирішено надати дозвіл ДП «Полтавський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» на виконання робіт зі складання державних актів на право власності на землю взамін сертифікатів на право власності на земельну частку(пай) та земель ВАТ, «Веселоподільський радгосп»,технічну документацію по виготовленню державних актів на право власності на землю надати на затвердження Семенівській РДА.

Відповідно до Довідки начальника районного відділу земельних ресурсів, виданої директору ДП «Полтавський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», станом на 01.01.2004 в межах ВАТ «Веселоподільський радгосп» загальна площа земель що підлягає розподілу на земельні частки (паї) становить 3305,58 га, а кількість власників земельних часток(паїв), що мають право на земельну частку (пай) становить 976 осіб.

Рішенням загальних зборів власників земельних часток (паїв) в межах ВАТ Веселоподільський бурякорадгосп на території Семенівської селищної, Очеретуватської, та Устимівської сільських рад Семенівського району, які відбулися у 2005 році затверджено проект землеустрою щодо організації території земельних часток(паїв), розроблений ДП «Полтавський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» на площі 3305,58 га, яким передбачено місцерозташування і розмір 976 земельної частки(паїв) на площі 3278,80 га та вирішено просити Семенівську РДА посвідчити право власності громадян, власників сертифікатів на право на земельну частку (пай), державними актами на право власності земельними ділянками;

Розпорядженням голови Семенівської районної державної адміністрації від 08.08.2005 , № 360 серед іншого:

-затверджено проект землеустрою щодо організації території земельних часток(паїв) в межах ВАТ «Веселоподільський радгосп» на території Семенівської селищної, Очеретуватської та Устимівської сільських рад, розроблений ДП «Полтавський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» з визначеним проектним складом та розміром рільних земель площею 3305,58 га, яким передбачено місцерозташування і розмір 976 земельної частки(паїв) на площі 3278,80 га;

-надано у власність земельні ділянки громадянам для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в розмірах,вказаних в додатку № 1 ;

-вирішено забезпечити повернення громадянами сертифікатів на право на земельну частку(пай) в району державну адміністрацію, а також державну реєстрацію та видачу громадянам державних актів на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Колегія суддів зазначає, що складовою реформування земельних відносин, що триває в Україні, є роздержавлення земель, тобто передача останніх із державної та комунальної власності у приватну власність. Землі сільськогосподарського призначення можуть передаватися з державної у приватну власність різними способами, які залежать від організаційно-правової форми сільськогосподарських підприємств, які виступають землекористувачами.

Так, відносини щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій регламентовано, зокрема, статтею 25 Земельного кодексу України. Відповідно до частини першої цієї статті при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров`я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Рішення про приватизацію земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій приймають органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень за клопотанням працівників цих підприємств, установ та організацій. Землі у приватну власність особам, зазначеним у частині першій цієї статті, передаються безоплатно (частини друга та третя статті 25 Земельного кодексу України).

У свою чергу, частинами третьою-п`ятою статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни - працівники державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, а також пенсіонери з їх числа, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні цих підприємств, установ та організацій, звертаються з клопотанням про приватизацію цих земель до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідний орган місцевого самоврядування або орган виконавчої влади в місячний термін розглядає клопотання і надає дозвіл підприємствам, установам та організаціям на розробку проекту приватизації земель. Передача земельних ділянок у власність громадянам - працівникам державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, а також пенсіонерам з їх числа провадиться після затвердження проекту приватизації земель у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно із частиною четвертою статті 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

26 квітня 2003 року набрав чинності Закон України № 675-IV Про внесення змін до Земельного кодексу України, яким пункт 8 розділу Х ЗК України доповнено абзацами, згідно з якими члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, а також пенсіонери з їх числа, які на час набрання чинності ним Кодексом не приватизували земельні ділянки шляхом оформлення права на земельну частку (пай), мають право на їх приватизацію в порядку, встановленому статтями 25 та 118 цього Кодексу. В сільськогосподарських акціонерних товариствах право на земельну частку (пай) мають лише їх члени, які працюють у товаристві, а також пенсіонери з їх числа.

Натомість приписи щодо паювання земель сільськогосподарського призначення містить, зокрема Указ Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям (далі - Указ № 720/95), пунктом 1 якого визначено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю (пункт 2 Указу № 720/95).

Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. У разі виходу власника земельної частки (паю) з колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства за його заявою здійснюється відведення земельної ділянки в натурі в установленому порядку і видається державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку. Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації(пункти 5, 6 Указу № 720/95).

Викладені вище норми дозволяють констатувати, що паювання земель сільськогосподарських підприємств як особливий порядок набуття у приватну власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення є способом приватизації цих ділянок членами таких підприємств, що узгоджується із змістом пункту 8 розділу Х Перехідні положення ЗК України.

Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками, особливості розпорядження землями та використання земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) регламентовано Законом України від 5 червня 2003 року № 899-IV Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) (далі - Закон України № 899-IV).

Статтями 1 та 2 Закону України № 899-IV визначено, що право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай); громадяни України, евакуйовані із зони відчуження, відселені із зони безумовного (обов`язкового) або зони гарантованого добровільного відселення, а також громадяни України, що самостійно переселилися з територій, які зазнали радіоактивного забруднення, і які на момент евакуації, відселення або самостійного переселення були членами колективних або інших сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які проживають у сільській місцевості. Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай); трудова книжка члена колективного або іншого сільськогосподарського підприємства чи нотаріально засвідчена виписка з неї.

Указаним Законом повноваження щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) надані сільським, селищним, міським радам.

Статтею 7 Закону України № 899-IV в первісній редакції, яка діяла на час розроблення у 2003 році проекту землеустрою щодо організації території земельних часток(паїв) в межах ВАТ Веселоподільський бурякорадгосп на території Семенівської селищної, Очеретуватської, та Устимівської сільських рад Семенівського району було передбачено, що

проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) розробляється державними та іншими землевпорядними організаціями, які отримали в установленому законом порядку ліцензії на проведення землевпорядних робіт, погоджується відповідною сільською, селищною, міською радою чи районною державною адміністрацією і затверджується на зборах більшістю власників земельних часток (паїв) у межах земель, що перебувають у користуванні одного сільськогосподарського підприємства, та оформляється відповідним протоколом.

У проекті землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) визначаються місце розташування земельних ділянок, їх межі та площі сільськогосподарських угідь, що підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв), їх цільове призначення, дії обмежень (обтяжень) у використанні земельних

ділянок, у тому числі земельних сервітутів.

Статтею 9 Закону України № 899-IV в первісній редакції передбачено, що розподіл земельних ділянок у межах одного сільськогосподарського підприємства між власниками земельних часток(паїв), які подали заяви про виділення належних їм земельних часток(паїв) у натурі (на місцевості), проводиться відповідною сільською, селищною, міською радою чи районною державною адміністрацією за місцем розташування земельних ділянок на зборах власників земельних часток(паїв) згідно з проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Статтею 13 Закону України № 899-IV ( в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження.

За змістом частини третьої статті 13 Закону України № 899-IV невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості). Статус невитребуваних нерозподілені земельні ділянки набувають вже після проведення зборів стосовно розподілу земельних ділянок.

З вищенаведених обставин вбачається, що за ініціативою саме ВАТ «Веселоподільський бурякорадгосп» у встановленому порядку було проведено процедуру паювання його земель, до яких увійшли спірні земельні ділянки,які на час укладення спірних договорів оренди - 2017 рік вже належали до невитребуваних часток (паїв), передання яких в оренду 1-м відповідачем, як уповноваженим на той час органом, відповідало вимогам Закону.

Наслідком реалізації цієї процедури паювання земель ВАТ «Веселоподільський бурякорадгосп» є припинення права державної та комунальної власності на розпайовані землі, що зумовлює припинення й інших правомочностей щодо вказаних земельних ділянок державної та комунальної власності, в тому числі права постійного користування, яке оформлено Державним актом на право постійного користування землею серії І-ПЛ №002429 від 15.051997, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 20.

Зазначені обставини та системний аналіз наведених вище норм законодавства дають підстави стверджувати, що спірні земельні ділянки є сформованими та відносяться до нерозподілених (невитребуваних) часток (паїв), які не є землями державної чи комунальної власності, і на момент виникнення спірних правовідносин перебували у розпорядженні Семенівської районної державної адміністрацій до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку.

Аналогічна правова позиція щодо наслідків проведення процедури паювання земель господарського товариства, що перебували у нього на праві постійного користування викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.10.19 у справі № 922/2723/17,

постанові Верховного Суду від 21.12.2021 у справі № 917/258/19.

Частинами 4, 5 статті 13 Закону України № 899-IV в чинній редакції передбачено, що уразі якщо до 1 січня 2025 року власник невитребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємець не оформив право власності на земельну ділянку, він вважається таким, що відмовився від одержання земельної ділянки.

Така невитребувана земельна частка (пай) після формування її у земельну ділянку за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради (у разі необхідності формування) за заявою відповідної ради на підставі рішення суду передається у комунальну власність територіальної громади, на території якої вона розташована, у порядку визнання майна безхазяйним.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що позивач не довів порушення своїх прав та охоронюваних законом інтересів внаслідок прийняття Семенівською РДА рішення про надання спірних земельних ділянок в оренду 2-му відповідачу та підписання на підставі Розпорядження Семенівської РДА від 06.09.2017 № 319 оспорюваних Договорів оренди, у зв"язку з чим позовні вимоги про визнання недійсними спірних договорів оренди та витребування спірних земельних ділянок із володіння другого відповідача не підлягають задоволенню.

Крім цього колегія суддів зазначає наступне.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.01.23 у даній справі про оголошення в судовому засіданні перерви, позивача було зобов`язано надати суду письмові пояснення із документальним підтвердженням щодо зміни складу засновників ВАТ"Веселоподільський бурякорадгосп" та зміни його організаційно-правової форми з Відкритого акціонерного товариства на Товариство з обмеженою відповідальністю.

На виконання вказаної ухвали, 14.02.23 від представника позивача на електронну адресу суду апеляційної інстанції надійшли письмові пояснення, до яких, серед іншого додано копію Статуту ТОВ "Веселоподільський бурякорадгосп", в якому зазначено, що це Товариство створено внаслідок перетворення ВАТ "Веселоподільський бурякорадгосп" та є правонаступником останнього, а також в п. 13.4.2 зазначено, що до складу земель Товариства належать землі, що є у користуванні, в тому числі, на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії І-ПЛ №002429 від 19.03.1997 .

Проте, факт зазначення в статуті ТОВ "Веселоподільський бурякорадгосп" про належність до складу його земель земельної ділянки площею 133, 5 га на підставі Державного акту на право постійного користування землею серія І-ПЛ № 002429 від 15.05.1997 не має правовстановлювального значення відповідно до положень чинного законодавства, а тому не свідчить про наявність у позивача відповідного права.

Крім цього колегія суддів звертає увагу на наступне.

Відповідно до статті 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства є:

1) верховенство права;

2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом;

3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами;

4) змагальність сторін;

5) диспозитивність;

6) пропорційність;

7) обов`язковість судового рішення;

8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи;

9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках;

10) розумність строків розгляду справи судом;

11) неприпустимість зловживання процесуальними правами;

12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено принцип змагальності та розкрито його зміст.

Так, відповідно до цієї статті, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Статтею 14 Господарського процесуального кодексу України встановлено принцип диспозитивності.

Згідно з ч. 1 цієї статті суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, статтею 74 Господарського процесуального кодексу України врегульовано питання щодо обов`язку доказування та подання доказів.

Згідно з цією статтею кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.(частина 1)

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи(частина 3).

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Статтею 42 Господарського процессуального кодексу України передбачено право учасників справи подавати докази та встановлено обов`язок сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, а також подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Отже, Господарський процесуальний кодекс України поряд з правами учасників справи щодо подання доказів в обґрунтування своїх вимог чи заперечень встановлює низку обов`язків у сфері доказування, до яких, зокрема, належать обов`язок сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, а також подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав.

Як вбачається з матеріалів справи, позовну заяву від ВАТ "Веселоподільський бурякорадгосп" підписано 02.03.21 Гриценком І.І. як арбітражним керуючим та на підтвердження його повноважень надано копію ухвали господарського суду Полтавської області від 20.02.20 у справі № 917/1747/15, якою ухвалено вважати ВАТ"Веселоподільський бурякорадгосп" ( ) таким, що не має боргів і може продовжувати свою підприємницьку діяльність, а ліквідатору Гриценку І.І. протягом п`яти днів з дня постановлення даної ухвали - повідомити про це орган або посадову особу органу, до компетенції яких належить призначення керівника (органів управління) боржника, та за потреби скликати загальні збори чи засідання відповідного органу і продовжувати виконувати повноваження керівника (органів управління) ВАТ "Веселоподільський бурякорадгосп" до їх призначення в установленому порядку.

В подальшому, під час зміни єдиного засновника (учасника) ВАТ "Веселоподільський бурякорадгосп" з РВ ФДМУ по Полтавській області на ПП ""ТРЕЙД КОМ" та зміни організаційно-правової форми цього господарського товариства з ВАТ на ТОВ, повноваження його керівника продовжував виконувати Гриценко І.І., що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

За наявності вищенаведених обставин проведення розпаювання спірних земельних ділянок із земель саме позивача та за ініціативою членів ВАТ "Веселоподільський бурякорадгосп" із розробленням на його ж замовлення в межах цієї процедури проекту землеустрою щодо роздержавлення і приватизації земель Відкритого акціонерного товариства Веселоподільський бурякорадгосп та проекту організації території земельних часток(паїв) в межах ВАТ Веселоподільський бурякорадгосп, належності цих ділянок до нерозподілених паїв, а також наявності заперечень 2-го відповідача проти позову саме з цих підстав, поведінка позивача щодо ненадання будь-яких доказів та ненаведення доводів щодо вказаного питання, яке входить до предмета доказування у даній справі з урахуванням того, що в позовній заяві він послався на незаконність розпорядження Семенівської РДА, на підставі якого спірні земельні ділянки були передані в оренду 2-му відповідачу та намір його подальшого оскарження в межах даної справи, який так і не було реалізовано, явно свідчить про його недобросовісніть як сторони судового процесу.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що при ухваленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції внаслідок нез`ясування обставин, що мають значення для справи та неправильного застосування норм матеріального права дійшов помилкового висновку про задоволення позову, у зв`язку з чим вказане рішення підлягає скасуванню із прийняттям нового рішення про відмову в позові.

Керуючись статтями 269, пунктом 2 ч. 1 статті 275, пунктами 1, 4 статті 277, статтями 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу 2-го відповідача - Веселоподільської дослідно-селекційної станції інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України (вх. № 1377П/2-5) задовольнити.

Рішення господарського суду Полтавської області від 20.10.22 у справі № 917/305/21 скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.Порядок і строк її оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 27.02.23.

Головуючий суддя І.В. Тарасова

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя О.А. Пуль