ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.02.2023м. СумиСправа № 920/997/22

Господарський суд Сумської області у складі судді Соп`яненко О.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи № 920/997/22

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ВІВА КАПІТАЛ" (20600, Черкаська область, м. Шпола, вул. Таранця, 20, ),

до відповідачів: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕБЛЕВА ТЕХНОЛОГІЯ" (40021, Сумська область, м. Суми, вул. Лебединська, 3; )

2. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; код НОМЕР_1 ),

3. ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; код НОМЕР_2 ),

про стягнення 387 319,46 грн,

Справа розглядається без виклику сторін

УСТАНОВИВ:

Відповідно до вимог позовної заяви, позивач просить суд стягнути з відповідачів солідарно заборгованість у розмірі 387 319,46 грн за договором № 3-СУ/ЮО про надання фінансового кредиту від 07.11.2019 року, а також судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 5809,79 грн та витрат на правову допомогу у розмірі 26 768,00 грн.

На виконання вимог ч. 6 ст. 176 Господарського процесуального кодексу судом надіслано до Управління "Центр надання адміністративних послуг у м. Суми" лист-запит щодо надання інформації про місце проживання (перебування) фізичних осіб - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Згідно інформації, наданої Відділом реєстрації місця проживання управління "Центр надання адміністративних послуг у м.Суми" Сумської міської ради, відповідачі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою господарського суду від 23.12.2022 відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачам запропоновано надати відзиви на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Матеріали справи свідчать, що позивач та відповідачі належним чином повідомлені про відкриття провадження у даній справі.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі була направлена на адресу відповідача 1, вказану у позовній заяві та відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: Товариства з обмеженою відповідальністю "Меблева технологія", вул. Лебединська, буд. 3, м. Суми, 40021, проте повернулася до суду з відміткою органу зв`язку "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримали копію ухвали від 23.12.2022 у справі №920/997/22 30.12.2022 відповідно до рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення.

Згідно з пунктами 4, 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення, зокрема, є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, відповідно до частини другої ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень», усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Частинами першою та другою ст. 3 цього Закону визначено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (частина перша ст. 4 цього Закону).

Відповідачі мали можливість ознайомитись з ухвалою про відкриття провадження у справі від 23.12.2022 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Отже, судом вчинені всі необхідні дії для належного повідомлення учасників справи про розгляд вказаної справи Господарським судом Сумської області.

Відповідачі про розгляд справи повідомлені належним чином, проте відзивів на позовну заяву не подали.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши докази по справі, суд встановив:

19.07.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Меблева технологія" (позичальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ВІВА КАПІТАЛ" (кредитодавець) було укладено договір про надання фінансового кредиту у вигляді відновлювальної кредитної лінії № 3-СУ/ЮО, відповідно до умов якого позичальник для поповнення обігових коштів отримав кредит з лімітом 300 000,00 грн.

Відповідно до п. 2.1. договору плата за користування кредитом становить 40,0% процентів річних від загальної суми виданого кредиту.

Згідно з п.3.1. кредит надано строком на 36 (тридцять шість) календарних місяців з 07 листопада 2019 року по 06 листопада 2022 року.

08 листопада 2019 року відповідачем подано заяву про надання кредитних коштів відповідно до даного Договору у сумі 100 000,00 грн на поповнення обігових коштів. У зв`язку з поданням відповідачем заяви про видання чергового Траншу Кредиту за Договором, на виконання п.3.8 Договору кредитної лінії, сторони домовилися викласти Додаток № 2 до Договору кредитної лінії в Новій редакції, що передбачено Додатковою угодою № 1 від 08 листопада 2019 року до Договору про надання фінансового кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії № 3-СУ/ФО від 07 листопада 2019 року.

20 листопада 2019 року відповідачем подано заяву про надання кредитних коштів відповідно до даного Договору у сумі 200 000,00 грн на поповнення обігових коштів. У зв`язку з поданням відповідачем заяви про видання чергового Траншу Кредиту за Договором, на виконання п.3.8 Договору кредитної лінії, Сторони домовилися викласти Додаток № 2 до Договору кредитної лінії в Новій редакції, що передбачено Додатковою угодою № 2 від 20 листопада 2019 року до Договору про надання фінансового кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії № 3-СУ/ФО від 07 листопада 2019 року.

10 грудня 2019 року відповідачем подано заяву про надання кредитних коштів відповідно до даного Договору у сумі 200 000,00 грн на поповнення обігових коштів. У зв`язку з поданням відповідачем заяви про видання чергового Траншу Кредиту за Договором, на виконання п.3.8 Договору кредитної лінії, сторони домовилися викласти Додаток № 2 до Договору кредитної лінії в Новій редакції, що передбачено Додатковою угодою № 3 від 10 грудня 2019 року до Договору про надання фінансового кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії № 3-СУ/ФО від 07 листопада 2019 року.

24 січня 2020 року відповідачем подано заяву про надання кредитних коштів відповідно до даного Договору у сумі 250 000,00 грн на поповнення обігових коштів. У зв`язку з поданням відповідачем заяви про видання чергового Траншу Кредиту за Договором, на виконання п.3.8 Договору кредитної лінії, Сторони домовилися викласти Додаток № 2 до Договору кредитної лінії в Новій редакції, що передбачено Додатковою угодою № 4 від 24 січня 2020 року до Договору про надання фінансового кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії № 3-СУ/ФО від 07 листопада 2019 року.

18 лютого 2020 року відповідачем подано заяву про надання кредитних коштів відповідно до даного Договору у сумі 250 000,00 грн. (двісті п`ятдесят тисяч гривень) на поповнення обігових коштів. У зв`язку з поданням Відповідачем заяви про видання чергового Траншу Кредиту за Договором, на виконання п.3.8 Договору кредитної лінії, Сторони домовилися викласти Додаток № 2 до Договору кредитної лінії в Новій редакції, що передбачено Додатковою угодою № 5 від 18 лютого 2020 року до Договору про надання фінансового кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії № 3-СУ/ФО від 07 листопада 2019 року.

16 квітня 2020 року відповідачем подано заяву про надання кредитних коштів відповідно до даного Договору у сумі 50 000,00 грн на поповнення обігових коштів. У зв`язку з поданням відповідачем заяви про видання чергового Траншу Кредиту за Договором, на виконання п.3.8 Договору кредитної лінії, сторони домовилися викласти Додаток № 2 до Договору кредитної лінії в Новій редакції, що передбачено Додатковою угодою № 6 від 16 квітня 2020 року до Договору про надання фінансового кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії № 3-СУ/ФО від 07 листопада 2019 року.

Відповідно до умов Договору відповідач зобов`язався щомісячно здійснювати погашення кредиту відповідно до Графіку, що є додатком до кредитного договору, та передбаченого Додатковими угодами №1, №2, №3, №4, №5, №6, а також щомісячно сплачувати проценти за користування Кредитом в розмірі, передбаченому п.2.1 кредитного договору.

Крім того, в забезпечення виконання зобов`язання між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВІВА КАПІТАЛ» та ОСОБА_1 07 листопада 2019 року було укладено договір поруки № 3-СУ/ЮОП/1.

Відповідно до п. 1.1. Договору він поручився за виконання позичальником зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту № 3-СУ/ЮО від 07 листопада 2019 року в повному обсязі,

Згідно п. 2.1. Договору поруки кредитодавець має право вимагати від поручителя виконання зобов`язань, передбачених п. 1.1. даного Договору, у разі порушення позичальником строків виконання зобов`язань, передбачених графіком платежів, що є Додатком № 1 до основного договору та/або строків дострокового виконання зобов`язань на вимогу кредитодавця згідно Основного договору.

Пункт 2.2. Договору поруки передбачає, що у разі порушення позичальником своїх зобов`язань за Основним договором, Позичальник і поручитель відповідають перед кредитодавцем як солідарні боржники.

Також, в забезпечення виконання зобов`язання між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВІВА КАПІТАЛ» та ОСОБА_2 07 листопада 2019 року було укладено договір поруки № 3-СУ/ЮО П/2.

Відповідно до п. 1.1. Договору вона поручилась за виконання позичальником зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту № 3-СУ/ЮО від 07 листопада 2019 року в повному обсязі.

Згідно п. 2.1. Договору поруки кредитодавець має право вимагати від поручителя виконання зобов`язань, передбачених п. 1.1. даного Договору, у разі порушення позичальником строків виконання зобов`язань, передбачених графіком платежів, що є Додатком № 1 до основного договору та/або строків дострокового виконання зобов`язань на вимогу кредитодавця згідно Основного договору.

Пункт 2.2. Договору поруки № 3-СУ/ЮО П/2 від 07 листопада 2019 року передбачає, що у разі порушення Позичальником своїх зобов`язань за Основним договором, позичальник і поручитель відповідають перед кредитодавцем як солідарні боржники.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями № 3721 від 08.11.2019 року, № 3787 від 20.11.2019 року, № 3960 від 10.12.2019 року, № 4222 від 24.01.2020 року, № 4357 від 18.02.2020 року, № 4753 від 16.04.2020 року.

Відповідно до п. 6.4.1 Кредитного договору Кредитодавець має право вимагати від Позичальника виконання умов договору.

Однак відповідач не надав кредитодавцю грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом та відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що відображається у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення кредитного договору, а також ст. ст. 509, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав.

Відповідно до розрахунку заборгованості по кредитному договору станом на 08.11.2022 року заборгованість позичальника складає 387 319,46 грн, з яких: заборгованості за кредитом - 297 624,42 грн; заборгованості за відсотками - 89 695,04 грн.

09.11.2022 позивачем на адреси позичальника та поручителів було направлено претензії-вимоги №283, №284, №284 від 08.11.2022 (докази направлення містяться в матеріалах справи), в яких позивач просив відповідачів сплатити заборгованість за кредитним договором в сумі 387 319,46 грн.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого обґрунтованого висновку.

Частиною першою ст. 175 Господарського кодексу України передбачено, що майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться, і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з положеннями статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до приписів статтей 610, 554 ЦК України боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники.

Частина 1 статті 543 ЦК України визначає, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Всупереч умов договору та приписів законодавства відповідачі не повернули кредитні кошти у передбачений договором термін і не сплатили в повному обсязі відсотки за користування кредитом.

Письмовими матеріалами справи підтверджується, що станом на 08.11.2022, заборгованість позичальника за кредитним договором склала 387 319,46 грн, з яких: 297 624,42 грн - заборгованість за кредитом; 89 695,04 грн - заборгованість за відсотками.

Враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання першим відповідачем свого зобов`язання за кредитним договором, враховуючи укладений між другим та третім відповідачами та позивачем договори поруки, а також норми статті 610, 554 ЦК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо солідарного стягнення з відповідачів 387 319,46 грн, з яких: 297 624,42 грн - заборгованість за кредитом; 89 695,04 грн - заборгованість за відсотками є правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин першої, третьої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно Закону України "Про судовий збір" та відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, покладаються на відповідачів у повному обсязі в солідарному порядку.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідачів 26 768,00 грн витрат на правову допомогу.

Зі змісту ч. 3 ст. 123 ГПК України вбачається, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 ст. 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 126 ГПК України).

Судом встановлено, що в обґрунтування вимог про стягнення з відповідачів витрат на правову допомогу в розмірі 26 768,00 грн, представником позивача до позовної заяви додано: ордер на надання правничої (правової) допомоги: серії СА №10384417 від 09.11.2022, виданий адвокатом Грушевим Юрієм Віталійовичем; договір про надання правової допомоги №1 від 04.01.2022, укладений між ТОВ "Фінансова компанія "ВІВА КАПІТАЛ" та Адвокатським бюро «Грушевий Ю.В.»; платіжні інструкції №3749, 3750 від 01.11.2022 на загальну суму 26 768,00 грн; акт виконаних робіт 01.11.2022 відповідно до договору про надання правової допомоги №1 від 04.01.2022, довідку про кількість витрачених годин роботи адвоката згідно договору від 04.01.2022. Будь яких заперечень від відповідачів стосовно стягнення правової допомоги до суду не надходило.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що представником ТОВ "Фінансова компанія "ВІВА КАПІТАЛ" подано належні докази, які підтверджують обґрунтованість витрат позивача на правову допомогу, а отже беручи до уваги критерій реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог про стягнення солідарно з відповідачів 26 768,00 грн витрат на правову допомогу в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 129, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ВІВА КАПІТАЛ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕБЛЕВА ТЕХНОЛОГІЯ", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕБЛЕВА ТЕХНОЛОГІЯ" (40021, Сумська область, м. Суми, вул. Лебединська, 3; ), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; код НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; код НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ВІВА КАПІТАЛ" (20600, Черкаська область, м. Шпола, вул. Таранця, 20, ) заборгованість договором №3-СУ/ЮО про надання фінансового кредиту від 07.11.2019 року у розмірі 387 319,46 грн (триста вісімдесят сім тисяч триста дев`ятнадцять грн 46 коп.); 5809,79 грн (п`ять тисяч вісімсот дев`ять грн 79 коп.) витрат зі сплати судового збору; 26 768,00 грн (двадцять шість тисяч сімсот шістдесят вісім грн 00 коп.) витрат на правову допомогу.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, встановленому статтями 256-258 ГПК України.

Рішення складено та підписано 27.02.2023 у зв`язку з перебуванням судді на навчанні з 20.02.2023 по 24.02.2023.

Суддя О.Ю. Соп`яненко