ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
02.03.2023 Справа № 905/1163/21 (905/145/23)
Господарський суд Донецької області у складі судді Аксьонової К.І., розглянувши матеріали
позовної заяви ліквідатора Приватного вищого навчального закладу «Краматорський економіко-гуманітарний інститут», м. Краматорськ, Донецька область Татіщева Олександра Євгеновича, м. Харків
до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІ КРАМ», м. Краматорськ, Донецька область
відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю «Крамфінанс-Актив», м.Краматорськ, Донецька область
про витребування майна з чужого незаконного володіння
Ліквідатор Приватного вищого навчального закладу «Краматорський економіко-гуманітарний інститут», м. Краматорськ, Донецька область Татіщев Олександр Євгенович звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІ КРАМ», м. Краматорськ, Донецька область, Товариства з обмеженою відповідальністю «Крамфінанс-Актив», м. Краматорськ, Донецька область про:
- витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІ КРАМ» нежитлового приміщення у м. Краматосрьк, вул.. Паркова, 43а, площею 1723,3кв.м., нежитлового приміщення у м. Краматорськ, вул.. Василя Стуса, 63а, площею 1725,1кв.м., нежитлового приміщення у м. Краматорськ, вул.. Василя Стуса, 47, площею 3281,3кв.м. на користь Приватного вищого навчального закладу «Краматорський економіко-гуманітарний інститут»;
- витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю «Крамфінанс-Актив» 67/1000 частку нежитлового приміщення (будівля інституту, площею 2570,7кв.м.) у м. Краматорськ, Олекса Тихого, 10 та 43/100 часток нежитлової будівлі, площею 1391,7кв.м. у м. Краматорськ, бульвар Машинобудівників, 53 на користь Приватного вищого навчального закладу «Краматорський економіко-гуманітарний інститут».
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам Глави 1 Розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України, з огляду на таке.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.
Частиною 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.
Судом встановлено, що матеріали позовної заяви №01/13 від 13.02.2023 не містять належних доказів на підтвердження відправлення відповідачам копії позовної заяви і доданих до неї документів всупереч приписам п.1 ч.1 ст.164, ч.1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.
Приписами ч.ч.1, 2 статті 163 Господарського процесуального кодексу України ціна позову визначається: 1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; 2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; 3) у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.
Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем заявлені майнові вимоги, які підлягають грошовій оцінці, разом з цим, у позовній заяві не вказано ціну позову та обґрунтований розрахунок ціни позову в порушення вимог п.3 ч.3 ст.162, ч.1 ст.163 Господарського процесуального кодексу України.
Приписами п. 8 ч. 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема, перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).
Відповідно до ч.2 статті 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Приписами частин 2 та 4 статті 80 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.
Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Судом встановлено, що позивачем не надано жодних доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.
Суд відхиляє посилання позивача на те, що всі матеріали справи містяться у межах справи про банкрутство, оскільки окремо подана позовна заява повинна відповідати усім вимогам Глави 1 Розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України, зокрема, вимозі щодо надання всіх наявних у позивача доказів.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
За приписами ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Як передбачено ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2023 року складає 2684,00 гривні.
Згідно з ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Однак з урахуванням того, що позивачем не визначено ціну позову, суд констатує неможливість з наданих матеріалів визначити належний розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання цього позову.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач не надав належних доказів сплати судового збору відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України у встановленому законом розмірі.
Відповідно до п.4 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них.
За змістом ч.2 ст.47 Господарського процесуального кодексу України участь у справі кількох відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні обов`язки кількох відповідачів; 2) обов`язки кількох відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні обов`язки.
Судом встановлено, що позовна заява не містить обґрунтування доцільності об`єднання позовних вимог до різних відповідачів.
Відповідно до ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
З огляду на виявлені обставини, що свідчать про недодержання особою, що звернулася із позовною заявою, вимог статей 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху з наданням позивачам строку для усунення наведених недоліків позовної заяви.
Керуючись ст.174, ст.ст.234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд
Позовну заяву залишити без руху.
Встановити особі, що звернулася із позовною заявою, строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання ухвали про залишення її без руху, а саме:
додати до позовної заяви всі наявні докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги;
надати докази відправлення відповідачам копії позовної заяви і доданих до неї документів;
зазначити ціну позову та надати докази сплати судового збору, виходячи зі ставки 1,5 відсотка ціни позову, але не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
навести обґрунтування об`єднання позовних вимог до різних відповідачів.
Роз`яснити, що в разі неусунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя К.І. Аксьонова