ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року м. ОдесаСправа № 916/3623/22
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Чорноморської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація морського порту Чорноморськ)

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 28.12.2022 (суддя І.А. Малярчук, м.Одеса) про передачу за підсудністю матеріалів позовної заяви

у справі №916/3623/22

за позовом Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Чорноморської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація морського порту Чорноморськ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІВДЕНЬ ЕНЕРГО ЗБУТ»

про стягнення 1000112,04 грн збитків,

В С Т А Н О В И В :

26.12.2022 за вх.№3744/22 до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Чорноморської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація морського порту Чорноморськ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІВДЕНЬ ЕНЕРГО ЗБУТ» про стягнення 1000112,04 грн збитків.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем умов договору про постачання електричної енергії від 05.05.2021 №94-В-ЧФ-21, внаслідок чого позивачу було завдано збитків у розмірі 1000112,04 грн, що є різницею між фактично сплаченою вартістю електричної енергії на користь іншого постачальника - ТОВ «ЕНЕРГО ЗБУТ ТРАНС», у якого позивач вимушений був здійснювати закупівлю електричної енергії у зв`язку з відмовою відповідача від виконання прийнятих на себе за умовами договору зобов`язань з постачання електричної енергії, та вартістю електричної енергії, яка мала постачатись відповідачем згідно умов договору.

В обґрунтування підсудності даного спору Господарському суду Одеської області позивач послався на положення частини п`ятої статті 29 Господарського процесуального кодексу України та на те, що згідно із пунктом 3.2. договору від 05.05.2021 №94-В-ЧФ-21 місцем поставки електричної енергії визначені населені пункти Одеської області: м.Чорноморськ, смт. Чорноморка та с.Грибівка.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.12.2022 позов Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Чорноморської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація морського порту Чорноморськ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІВДЕНЬ ЕНЕРГО ЗБУТ» про стягнення 1000112,04 грн збитків передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Приймаючи вказану ухвалу місцевий господарський суд виходив з того, що умови договору від 05.05.2021 №94-В-ЧФ-21 та чинне законодавство не містять положень стосовно того, що місцем сплати збитків, у разі їх стягнення або добровільної сплати, є Одеська область, у зв`язку з чим відсутні підстави стверджувати про те, що позов подано до зобов`язаної особи за місцем обумовленого сторонами виконання чи за ознакою особливості території виконання.

За таких обставин, місцевий господарський суд дійшов висновку, що підсудність даної справи повинна визначатися за загальними правилами, визначеними у частинах першій та другій статті 27 Господарського процесуального кодексу України, відтак, з огляду на те, що місцезнаходженням відповідача є адреса: м. Київ, вул. Велика Житомирська, 20, матеріали позовної заяви з додатками мають бути передані на підставі пункту 1 частини першої статті 31 Господарського процесуального кодексу України за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Господарського суду міста Києва.

Не погодившись із зазначеною вище ухвалою суду, Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі Чорноморської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація морського порту Чорноморськ) звернулося із апеляційною скаргою, в якій просило ухвалу Господарського суду Одеської області від 28.12.2022 у справі №916/3623/22 скасувати, матеріали позовної заяви направити для продовження розгляду до Господарського суду Одеської області.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, в рамках територіальної юрисдикції якого відповідачем не виконані належним чином зобов`язання за договором (не поставлена електрична енергія), що і слугувало причиною звернення із позовом до суду, позбавив позивача права вибору підсудності, яке чітко регламентовано частинами першою та п`ятою статті 29 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому скаржник зазначив, що у частині п`ятій статті 29 Господарського процесуального кодексу України не зазначено, що предмет спору повинен бути пов`язаний з виконанням договору безпосередньо відповідачем у певному місці. Тобто, якщо у договорі чітко вказано місце його виконання, до позову, що подається за умови існування в договорі відповідної умови, застосовуються положення частини п`ятої статті 29 Господарського процесуального кодексу України, і у позивача в силу частини першої вказаної статті виникає право вибору, до якого суду він може подати позовну заяву: за місцезнаходженням відповідача чи за місцем виконання договору.

Згідно із протоколом щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.01.2023, автоматичний розподіл не відбувся у зв`язку з відсутністю потрібної кількості суддів для розподілу справи.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 10.01.2023 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Л.В. Поліщук, суддів К.В. Богатиря, С.В. Таран.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.01.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Чорноморської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація морського порту Чорноморськ) на ухвалу Господарського суду Одеської області від 28.12.2022 у справі №916/3623/22.

Розгляд апеляційної скарги за вказаною апеляційною скаргою постановлено здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Доручено Господарському суду Одеської області надіслати матеріали справи №916/3623/22 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

26.01.2023 до суду апеляційної інстанції надійшли матеріали справи №916/3623/22.

Згідно із частинами першою та другою статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі; розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини другої статті 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З огляду на те, що Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» в особі Чорноморської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація морського порту Чорноморськ) оскаржується ухвала, якою передано справу на розгляд іншого суду (пункт 8 частини першої статті 255 Господарського процесуального кодексу України), перегляд оскаржуваної ухвали Господарського суду Одеської області від 28.12.2022 за апеляційною скаргою Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Чорноморської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація морського порту Чорноморськ) ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.01.2023 вирішено здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Серед іншого, вказаною ухвалою суду апеляційної інстанції встановлено учасникам справи строк до 06.02.2023 для подання відзиву на апеляційну скаргу та роз`яснено учасникам справи про їх право в цей же строк подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, оформлені відповідно до статті 170 Господарського процесуального кодексу України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншим учасникам справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПІВДЕНЬ ЕНЕРГО ЗБУТ» своїм правом згідно із частиною першою статті 263 Господарського процесуального кодексу України не скористалося, відзив на апеляційну скаргу не надало, що в силу частини третьої статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.

Положеннями Господарського процесуального кодексу України визначено такі види юрисдикції (підсудності): предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів (статті 20-23 Господарського процесуального кодексу України), інстанційна юрисдикція (статті 24-26 Господарського процесуального кодексу України) та територіальна юрисдикція (підсудність) (статті 27-31 Господарського процесуального кодексу України).

Під територіальною підсудністю розуміється властивість певної справи належати до відання одного з однорідних судів в залежності від просторових меж його юрисдикції, або, простіше, просторова компетенція однорідних судів.

Отже, територіальна підсудність господарських справ фактично зумовлює відмежування компетенції із розгляду цих справ однорідними судами за просторовою характеристикою, тобто залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Згідно з частинами першою, другою статті 27 Господарського процесуального кодексу України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи-підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Зазначений припис поширює свою дію абсолютно на всі випадки, коли процесуальне законодавство не обумовлює будь-якого відмінного варіанту стосовно конкретного виду справ, а тому іменується загальним, адже діє як загальне правило, на відміну від інших видів підсудності, що застосовуються як спеціальне правило підсудності.

Вищевказане обумовлене тим, що на противагу іншим правовим положенням про підсудність, норма статті 27 Господарського процесуального кодексу України не обмежується директивою про певну категорію справ, які необхідно розглядати за цим правилом підсудності, у той час як всі інші правові норми кореспондуються із характеристиками справи за предметною або суб`єктною ознакою, а тому підлягають застосуванню виключно у випадку кореляції конкретної справи з цими ознаками.

Водночас, за умовами частини першої статті 29 Господарського процесуального кодексу України право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

У всіх передбачених приписами статті 29 Господарського процесуального кодексу України випадках альтернатива загальному правилу підсудності для позивача є факультативною, оскільки позивач самостійно та на власний розсуд може обирати між використанням як загального правила підсудності, так і застосуванням передбаченого законом альтернативного (одного або декількох).

Позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів (частина п`ята статті 29 Господарського процесуального кодексу України).

Аналіз зазначеного положення процесуального закону свідчить про те, що останнім передбачено дві окремі підстави для застосування правил альтернативної територіальної підсудності, а саме: якщо спір виник з договору, в якому визначено місце виконання, або якщо спір виник з договору, в якому не визначено місце його виконання, проте, з огляду на специфіку регламентованих ним договірних правовідносин, виконувати такий договір можливо лише в певному місці.

Вказані вимоги є вичерпними, жодних інших вимог для визначення підсудності за вибором позивача, у тому числі щодо заявлення позовних вимог, безпосередньо пов`язаних з місцем виконання цього договору, господарське процесуальне законодавство не встановлює.

Матеріали справи свідчать про те, що 05.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПІВДЕНЬ ЕНЕРГО ЗБУТ» (постачальником) та Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» (споживачем) в особі заступника начальника Чорноморської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація морського порту Чорноморськ) укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №94-В-ЧФ-21, відповідно до пункту 2.1. якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії.

За змістом пункту 3.2. договору від 05.05.2021 №94-В-ЧФ-21 місцем поставки електричної енергії визначені населені пункти Одеської області: м.Чорноморськ, смт. Чорноморка та с.Грибівка.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач визначив підставою звернення до суду дії відповідача, які полягали у відмові постачати електричну енергію на підставі укладеного між сторонами договору від 05.05.2021 №94-В-ЧФ-21.

Наявність збитків позивач розрахував як різницю між фактично сплаченою вартістю електричної енергії на користь ТОВ «ЕНЕРГО ЗБУТ ТРАНС» на підставі договору від 25.03.2021 №18-В-АМПУ-21 та вартістю електричної енергії, яку повинен був сплатити позивач на користь відповідача, якби останній виконав умови укладеного між ними договору від 05.05.2021 №94-В-ЧФ-21 щодо постачання електричної енергії.

У цій справі слід вирішити спір з приводу відшкодування збитків, завданих невиконанням відповідачем умов договору про постачання електричної енергії від 05.05.2021 №94-В-ЧФ-21, проте розрахованих у зв`язку з виконанням зобов`язань з постачання електричної енергії на підставі іншого договору від 25.03.2021 №18-В-АМПУ-21, укладеного з іншим постачальником, тобто спір за змістом обґрунтування позову в частині розміру збитків не містить ознак, визначених частиною п`ятою статті 29 Господарського процесуального кодексу України, тому не підлягає вирішенню судом з урахуванням правил альтернативної підсудності за місцем виконання договору.

Таким чином, підсудність справи має визначатись за загальними правилами.

З наданих до позовної заяви документів вбачається, що позивачем пред`явлено позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІВДЕНЬ ЕНЕРГО ЗБУТ» (), місцезнаходженням якого згідно із витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є таке: 01001, м.Київ, вул. Велика Житомирська, 20.

З огляду на зазначені вище обставини, оскільки місцезнаходженням відповідача є м.Київ, спір за вказаним позовом відповідно до приписів частини першої статті 27 Господарського процесуального кодексу України підсудний Господарському суду міста Києва.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи викладене, Господарський суд Одеської області, передаючи позовну заяву та додані до неї документи на розгляд Господарського суду м.Києва, правильно застосував норми процесуального права, які регулюють правила територіальної юрисдикції щодо загальної підсудності.

Згідно із статтею 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України» (заява №32053/13) констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20.07.2006 (заяви № 29458/04, № 29465/04) зазначив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Zand v. Austria», висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з [...] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів [...]».

Таким чином, доводи заявника апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права під час прийняття оскаржуваної ухвали не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законної та обґрунтованої ухвали колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду не вбачає.

Керуючись ст.ст. 269-271, 276, 281, 282, 284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Чорноморської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація морського порту Чорноморськ) залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 28.12.2022 про передачу за підсудністю матеріалів позовної заяви Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Чорноморської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація морського порту Чорноморськ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІВДЕНЬ ЕНЕРГО ЗБУТ» про стягнення 1000112,04 грн збитків у справі №916/3623/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст.287, 288 ГПК України.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя К.В. Богатир

Суддя С.В. Таран